No. 2] ALGOLOGISKE NOTISER. 23 



L. dentatum, idet den udvikler et medullært hypothallium. Den 

 danner udbredte, temmelig jevne skorper, som er 1 — 2.5 mm. 

 tykke, delvis og løst fæstet til underlaget. Paa undersiden udvikles 

 tildels lave korsstillede aaser. Jeg har kun seet fragmentariske 

 eksemplarer fra Tanger, og de er delvis overvokset af Litho- 

 thamnion Philipjni. Der er forøvrig svagt udviklede former af 

 LWiojjh. incrustans, som vokser paa løst underlag og delvis frit, 

 og som undertiden nærmer sig den nævnte form af L. decussatum. 

 Dette er saaledes tilfældet med et par fragmentariske eksemplarer 

 fra samme sted som f. planiuscula. En lignende form foreligger 

 ogsaa fra de Kanariske øer. Saadanne former af L. incrustans 

 viser især stor lighed i struktur med basalskorpen af L. decussatum 

 f. insignis, idet der udvikles et mere eller mindre udpræget coax- 

 illært hypothallium. Imidlertid fremkommer der snart uregelmæssige 

 udvekster paa overfladen, hvilket ikke er tilfældet hos L. decus- 

 satum f. planiuscula. Disse former af L. incrustans slutter sig 

 nærmest til f. angulata, som ofte ogsaa viser udpræget coaxillært 

 hypothallium, især i dele af thallus, som vokser delvis frit. Der 

 er desuden former af den nævnte art, som undertiden kan være 

 vanskelige at adskille fra Lithoph. expansum. 



Den form, som jeg ovenfor har benævnt f. insignis^ er den 

 samme som jeg tidligere ansaa som artens hovedform; den mod- 

 svarer L. expansum f. stictæformis eller især kraftig udviklede 

 eksemplarer af L dentatum f. æmulans. 



I struktur staar L. decussatum meget nær L. dentatum. I 

 radialsnit af den skorpeformige basaldel af f. insignis er hypothal- 

 liet coaxillært og viser i denne henseende stor lighed med de oven- 

 nævnte former af L. incrustans, som vokser delvis frit 'især paa 

 løst underlag. Cellerne er 29 (18)— 45 (60) jj. lange og 9—12 [x 

 brede. I radialsnit af de bladformige grene er der et medullært 

 hypothallium med regelmæssige halvcirkelformige tverbuer. Det 

 indtager saavidt jeg hidtil har seet kun en liden og ikke central 

 del af en grens tykkelse, og cellerne er 25 (18) — 45 (60) p. lange, 

 9 (7) — 12 (14) p. brede. Perithalliet er kraftigere udviklet i den 

 øvre end i den mere eller mindre nedadvendte del af grenene. Det 

 er ikke lagdelt, cellerne er dels subkvadratiske, 11 (9) — 14/^-, dels 



