No. 2] ALGOLOGISKE NOTISER. 31 



Denne art viser stor habituel lighed med Lithoph. Racemus. 

 Den afviger imidlertid i struktur, idet ceilerne er forholdsvis sma- 

 lere. Den typiske form er dels fæstet til eller omslutter smaa 

 stene, dels og for det meste synes den at være udviklet frit paa 

 bunden. Den opnaar en størrelse af indtil ca. 6 cm. i diameter, 

 men er i almindelighed mindre, omkring 3 — 4 cm. Grenene er 

 mere eller mindre tætstaaende og næsten altid fortykket oventil, 

 knudret, 2—4 mm. tykke. Hos de største eksemplarer opstaar 

 der af og til hulrum i det indre, hvilket væsentlig er foraarsaget 

 ved angreb af dyr. 



Formen angularis har mindre tætstaaende grene end den ty- 

 piske form, og de er mere eller mindre kantet; men forøvrig fore- 

 kommer der talrige overgange. 



Formen trincomaliensis er en grovere form, som ofte blir 

 større end den typiske og grenene tildels lidt tykkere. Ogsaa hos 

 denne dannes der større eller mindre hulrum i den centrale del. 



I struktur er L. Okamuræ nært beslegtet især med L. fasci- 

 culatum og visse former af L. Kotschyanum. I mediansnit af en 

 gren er der ikke nogen skarp sondring mellem hypothallium og 

 perithallium. Det førstnævnte vævlags celler er hos f. typica og 

 f. angularis 18 (14)— 25 (32) ,0- lange og 7- 12 (14) r- brede. 

 Perithalcellerne er dels subRvadratiske, 7—9(11)/^ i diameter, 

 dels og oftest vertikalt forlænget, 9—14 (18) /j- lange og 7—9 

 (11) p- brede, her og der horizontalt forlænget "især i kortikallaget 

 og noget mindre end de øvrige celler. Blandt talrige snit af disse 

 former har jeg i et enkelt seet et lidet parti alternerende korte og 

 lange hypothalceller, de længste indtil ca. 40 /^- lange. Hos f. trinco- 

 maliensis er hypothalcellerne lidt kortere end sedvanlig hos den 

 typiske form, 14 — 25 (29) //- lange og l—Mjx brede, og perithal- 

 cellerne er tildels lidt mindre, indtil 14 ji lange og indtil 9 ij- brede, 

 i kortikallaget her og der svagt horizontalt forlænget. 



Sporangie-konceptaklerne forekommer i den øvre del af gre- 

 nene. De er først svagt konvekse, ikke skarpt begrænset, omkring 

 150 — 240 jJ- i diameter, senere afskalles dette parti og konceptak- 

 lerne blir nedtrykt-punktformige seet fra overfladen. Sporangierne 

 er firdelte, omkring 55—70 p- lange og 20—30 jj- brede. Jeg har 



