No. 3] LITT OM ENKELTE BENFISKES OSMOTISKE TRYK. 5 



fastslaaet, at paavisbare forandringer i det osmotiske tryk er et 

 uttryk for sykelige forandringer, og de skal ikke være særdeles 

 store før de er kritiske for organismens liv. 



Med hensyn til de momenter, der betinger størrelsen av det 

 for de forskjellige dyrearter karakteristiske osmotiske try!^, vet man 

 meget litet. Man har vistnok forsøkt at skille mellem de dyriske 

 organismer, der til stadighet lever i vand, og de der ikke gjør det, 

 og heri villet søke en forklaring til de fundne forskjelligheter. Denne 

 gruppering synes imidlertid noget søkt, naar man paa den anden 

 side med tuld grund kan opfatte hver enkelt celle i et mangecellet 

 landdyr som en i vand levende enkelt organisme, saaledes som f. eks, 

 Claude Bernard^) har gjort det. 



Det synes som om der fra et utviklingshistorisk standpunkt 

 kunde være al grund til at anta, at den egentlige aarsak til, at de 

 forskjellige organismer i sine vævsceller skaffer sig et bestemt os- 

 rrotisk tryk ikke maa søkes i de forholde, under hvilke det fuldt 

 utviklede voksne individ lever, men at man derimot her har at 

 gjøre med en ind, e for cellerne karakteristisk egenskap. Man maa 

 jo nemlig i denne forbindelse erindre, at alle de dyr, hvis æg ikke 

 utvikles i vand, paa grund av tilstedeværelsen av amniosvæsken 

 dog under sin utvikling er typiske i vand levende organismer, der 

 først senere differentieres til at være landorganismer Der er foreløbig 

 ingen grund til at tro, at der under fosterlivet skulde eksistere et andet 

 osmotisk tryk i cellerne end under den senere utvikling. Og dette 

 maa jo tydes derhen, at vi her har at gjøre med en primær egen- 

 skap. At denne gjennem en lang række av generationer kan for- 

 andres, er en anden sak, som imidlertid ikke direkte har noget at 

 gjøre med de spørsmaal,. som her i første række interesserer os, 

 nemlig visse benfiskes forhold til det varierende ytre miljø. 



1) CLAUDE BERNARD: Le9ons sur les Phénoménes de la Vie. Tome 2, 

 Paris 1879. 



