No. 4] KVARTÆR-STUDIER I TRONDHJEMSFELTET. 75 



A a I med den lille Abra longicallis Sc. gik da helt op til den 

 gulgraa ler, der karakteriserer den næste gruppe A o, der beholdt 

 sin mægtighed, V2 — ^ dm., uforandret. 



Sammenfattes den i A dS y) fundne fauna, faar man følgende : 



Mocliolaria nigra Gray var meget almindelig i brudstykker 

 dels af skallet og dels af aftryk og kalkrester; tildels findes ogsaa 

 dele af epidermis godt opbevaret. Formen var den typiske, og 

 længden naaede 35—40 mm. og svarede saaledes til, hvad man 

 nu finder f. eks. hos den ved Tromsø levende form. 



Nucula tenuis Mont. 



Fortlandia arctica Gray var temmelig almindelig i varieteten 

 portlandica, tildels ogsaa en noget kortere og relativt tykkere form ; 

 den forekommer dels i brudstykker og kalkrester, men ogsaa i hele 

 skaller. Den karakteristiske skal- og epidermisstruktur er smukt 

 opbevaret. Ganske smaa eksemplarer er nær ovale. Længden 

 naar 12 mm. 



Portlandia lenticula Møll. var meget almindelig i den normale 

 type, undertiden en kortere, noget tykkere form. Især hos større 

 eksemplarer har man tildels en fremtrædende, uregelmæssig facet- 

 tering. Den glatte, glinsende epidermis er ofte smukt opbevaret. 

 Længden naar 5,5 mm., men er som regel mindre. Den fore- 

 kommer hyppig i hele eksemplarer med sammenklappede skaller. 



Yoldia hyperborea Lov. forekom i brudstykker og hele skaller 

 af længde indtil 30 mm. Formen er nogenlunde den normale, 

 dog lidt limatula-lignende, temmelig lig den ogsaa ved Hommelvik 

 fundne type. 



Abra longicallis Sc. forekom i den ovenfor beskrevne type i 

 endel smaa brudstykker. Forekomsten af denne art som sjelden 

 i laget A (/3 y) kan vistnok sammenstilles med forekomsten af 

 Portlandia arctica og lenticula i laget A a II, nemlig som se- 

 kundær forekomster. 



Lunatia grønlandica Beck forekom i et enkelt, defekt og 

 noget lidet eksemplar, ellers af den normale type. 



Desuden forekom endel smaa trærester samt enkelte smaa, 

 rustbrune konkretioner, især i nærheden af fossilerne. 



Laget A y, der som regel har en tykkelse af omkring et par 



