92 P- A. ØYEN. [1909 



som det synes tilhørende den normale form, dog muligens no- 

 get liden. 



Mya truncata Lin. fandtes i nogle faa, smaa brudstykker til- 

 hørende forma typica, dog noget liden og tyndskallet. 



Saxicava pholaclis Lin. forekom i et par brudstykker af en 

 liden, juvenil form. 



De forstyrrede lerlag indtog en noget vekslende mægtighed, 

 indtil tre meter over det i svævende lag optrædende bundler. 



Over den forstyrrede række af lerlag fulgte saa i en mægtig- 

 hed af ca. 4 meter en række vekslende lag af ruUestensgrus, grus 

 og sand, snart grovere og snart finere, i det store og hele med 

 svævende lagstilling. Lerskraaningerne viser en sparsom vekst af 

 Tussilago. 



Omtrent til samme høide som her ved søndre Hollum stiger 

 ogsaa de svævende grus- og sandlag ved nordre Hollum. 



Rakbjør. 



Nær veien til Velo, ved det saakaldte Hestesprang stod ved 

 Rakbjør modsat og lige over for Vigdal i Børsen en gulgraa, sand- 

 blandet og sterkt forvitret ler, hvori fandtes brudstykker af 



Portlandia arctica Gray af form og størrelse omtrent som 

 den fra Kaldvella kjendte og med sin karakteristiske skalstruktur. 



Høiden af Rakbjør opgives paa rektangelkartet til 111,4 m. 

 o. h. og af Vigdal til ] 14,8 m. o. h. En midlere turde være om- 

 trent rigtig for fossilfindestedets vedkommende. 



Olderøien. 



Ved Olderøien fandtes paa den dyrkede mark lige nedenfor 

 husene en af muldjord bedækket skjælbanke, hvor skalrester var 

 meget talrige. Der fandtes imidlertid her kun et par former: 



Mya truncata Lin. var. iidclevallensis i en temmelig skjæv 

 form og dertil noget forkrøblet; længden naar 40 mm. 



Saxicava pholadis Lin. forekom i en tykskallet form, der 

 nærmer den temmelig meget til var. arctica, dertil noget deform ; 

 længden naar 47 mm. 



