60 I- HAGEN. [1909 



var. Bryhnii (Hag). 



Schistidium Bryhnii Hag. in D. K. N. Vid. Selsk. Skr. 1897, 

 no. 2, p. 6. 



Vokser på tørre, solstekte berg, fornemmelig på porfyr. Vokse- 

 stederne ligger alle i lavlandet, (med et par undtagelser) ved den 

 indre del av Kristianiafjordens vestside. 



Voksesteder : 



A. Aker, Ekeberg: A. Blytt; Kristiania, Akershus: M. 

 N. Blytt; Asker, Skogumsåsen : A. Blytt; Bergsfjeldet, Løke- 

 nes: Kiær. 



Bu. Hurum, Molen: Kaurin; Drammen, Rebansbakken : 

 Kiær; Bragernesåsen i mængde: Bryhn. 



JL. Våle, Langøen: Kaurin. 



Ne. Barbu, Barbudalen: W. 



NT. Sn ås en, Roaldstejnen 30 m.: H. 



var. tenera (Zett.). 



Grimmia tenera Zett. in K. Sv. Vet. Ak. Handl. XIII, no. 13, p. 

 17 (1876). 



Er indskrænket til de arktiske egner og forekommer, hvis den 

 er identisk med Grimmia apocarpa var. filiformis, også på Spits- 

 bergen. Kjendes kun i fuldstændig steril tilstand. 



Tr. Dy rø, Kastnes: Berggren. 



F. Loppen og Øksfjord, Loppen: Kaurin; Talvik, ber- 

 gene ved fjorden: Zetterstedt; Nesseby, Bergebyelven: Kaurin. 



Grimmia apocarpa^) (L.) Hedw. 



Nous voici arrivé å Tespéce la plus critique du genre Grim- 

 mia. Le G. apocarpa renfeime un grand nom bre de formes dont 

 quelques-unes sont assez caractéristiques pour étre dignes d'un 

 nom spécial, mais ces foi-mes ne sont pas isolées, elles sont reliées 

 entre elles par des transitions de toute sorte. 



La forme que je considére comme le type de Tespéce, pre- 

 sente des touffes d'un vert sombre ou olivåtre, å feuilles bien re- 

 courbées par Thumidité, lisses sur le dos, assez larges au sommet et 

 briévement cuspidées, å feuilles périchétiales également largement 



'') „A particula privativa Græcorum a, et voce Græca nou^, pes, et xap7T0<^, 

 fructus, quasi dicas fructum gignens s. gerens sine pediculo": Rupp. Fl. 

 jen. ed. 2, p. 283 (1726). 



