106 I. HAGEN. [1909 



XII. Hedwigiaceæ Sch. 



De arter, som utgjør denne familie, har været stillet på for- 

 skjellige steder i systemet. Greville og Arnott (1824) stiller An- 

 oectangium, hvortil de henfører vedkommende arter, i Ordo Qym- 

 nostomoideæ og anser dem således for akrokarpe, likesom Bridel i 

 1826 henfører dem til Musci acrocarpi, og denne betragtnings- 

 måte stod uten motsigelse, indtil i 1852 Karl Muller henførte Hed- 

 wigia imherhis til Neckera og H. alhicans til Pilotrichum og såle- 

 des gav dem plads i den pleurokarpe række. De senere forfattere 

 har delt sig mellem disse to anskuelser, og avgjørelsen er ikke 

 let, ti hos begge vore arter er frugten terminal, medens andre 

 mærker, særlig deres utseende og bladbygningen, nærmest minder 

 om visse pleurokarpe familier. 



Familien Hedwigiaceæ blev først opstillet av Schimper i Br. 



eur. Coroll. (1856). 



Hedwigia Ehrh. 



/ Folia non pilosa, papillis humillimis instructa H. imherhis 

 \ Folia pilosa, papillis crassis instructa H. alhicans. 



Hedwigia imberbis (Sm.) Spruce. 



Hvorvidt Myrins angivelse fra 1835 om denne arts forekomst 

 ved Brigsdal i Indviken, som han selv betragter som tvilsom, med- 

 fører rigtighet, må stå derhen. Den første sikre meddelelse om 

 dens hjemstavnsret i Norge tindes i Br. eur. (1846), hvor den 

 angis samlet av M. N. Blytt på Osterøen^). 



1) Osterøen ved Bergen, ikke (som der står) Østersen i Finmarken. I Schim- 

 pers Stirp. norm. t. 4 er den utgit fra „Alten Finmarkiæ," hvad der sik- 

 kerlig er en lejltagelse, som imidlertid kan forklares ved at anta, at også 

 disse eksemplar hitrører fra Blytts indsamlinger på Osterøen. 



