H. SAXLUND. : . [1909 



søndre del af gammen (et senere tilbyg?) og særlig i dennes 

 sydvestre \'æg. De stod gjerne i den del af torven, som dannede 

 yder- og inderkanten af væggen. \'æggene \^ar forøvrigt af for- 

 skjellig tykkelse, i gammens søndre del ca. 30 cm., men forøvrigt 

 noget mindre. Der var ikke udelukkende anvendt mosetorv 

 til væg,, skjønt denne var mest fremtrædende. I gammens 

 søndre del havde -der- saaledes til væg ogsaa været benyttet anden 

 løs torvart, ligesom der til samme del af gammen alt i alt var 

 anvendt meget mere torv end til gammen forøvrigt. Grændsen 

 mellem vægtorven og den almindelige myr- og brændtorv (udenfor 

 og indenfor gamiiieny var paatagelig. En prøve af torven netop 

 fra denne grændse viser sig saaledes efter bestemmelse af direktør 

 Holmboe at indeholde paa den ene side en fast torvart (brænd- 

 torv), men forøvrigt talrige trevler af en slags m^a-uld (eriophorum 

 vaginatum) samt lyngrødder og kulbiter. Denne prøx^^e var tåget fra 

 den søndre 3^derside af gammen. 3 andre (rene) prøver af gammens 

 vægmateriale viser sig .efter Holmboe at indeholde: No. 1: Ren 

 trevlemasse af eriophorum vaginatum. No. 2: En fast hvidmose- 

 torv, rig paa trevlede rester af eriophorum vaginatum, samt 

 .,bjørnskjæg" (scirpus caespitosus) m. m. . No. 3: Den torvart, 

 som kaldes brunmosetorv, og som dannes af amblystegiumarterne, 

 der vokser paa meget vaade steder. I gammens \^estre og søndre 

 ende fandtes der desuden endel rødder samt rester af lyng. 



Plugpinderne mindede ved sin nedentil tilspidsede form ikke 

 lidet om ,,myrpælene" (se mine meddelelser om disse i Thj. VSS. 

 1907, no. 3 og 12). Men plugpinderne \^ar gjennemgaaende be- 

 tydelig længere, end myrpælene pleier at være, og desuden tyndere 

 og fladere. De var enten af kløvet furu eller ogsaa af birk, hassel 

 eller rogn (og isaafald af hel vedl .Som redskab ved tilspids- 

 ningen synes metaløkse at have været anvendt. Ogsaa af 

 den grund er jeg derfor tilbøielig til at antage, at gammen ikke 

 er af saa stor alder som „Harøhytten". Men paa den anden side 

 maa der siden gammens sammenstyrtning være hengaaet temmelig 

 lang tid, naar denne nemlig har kunnet omgives af, fyldes med og 

 tilslut helt overdækkes af mjajord og den sentvoksende bra^ndtorv. 



