4 K. RYGH. [1909 



at der oprindelig har været flere, hvis 4injer det dog ikke nu er 

 muligt at følge. 



Ristningerne falder baade efter sin beskaffenhed og sin plads 



i to afdelinger, en nedre 

 og en øvre. 



Den nedre danner et 

 belte tvert over den 

 største del af den omtr. 

 7 m. brede bergvæg. 

 Dette belte er i den 

 østre del, til høire, gan- 

 ske smalt med en enkelt 

 række af dyrefigurer, 

 ikke meget høit over jor- 

 den, men udvider sig 

 vestover til en bredde af 

 - henimod 2 m. Furerne, 

 hvormed figurerne er 

 tegnede, er brede, ind- 

 til 1,5 cm., men grunde. 

 Bundfladerne i dem er 

 nu ligesom prikhuggede, 

 men dette er ogsaa til- 

 fælde med fladerne om- 

 kring figurerne og er 

 sandsynligst kun en 

 følge af forvitringen. De 

 kan godt oprindelig have 

 været glatte. Jfr. hvad 

 jeg i beskrivelsen af 

 helleristningen paa Tro 

 i Tjøtta (VSS. 1908 nr. 

 10 s. 30 ff.) har anført, 

 at furerne i denne, da den afdækkedes for ca. 40 aar siden, havde 

 en jevn bund og skarpe kanter, medens bunden nu er smaahullet og 

 kanterne afslidte. Ogsaa her er kanterne nu lidet skarpe. De papir- 



