K. RYGH. 



[1909 



o . 



som betegner kroppenes konturer, er her og der, som det sees 



af tig., saa afslidte, at de nu 

 ikke kan skjelnes. Disse furer 

 er lidt smalere end de gjennem- 

 gaaende er i den nedre gruppe, 

 men forøvrig ikke væsentlig for- 

 skjellige. Ogsaa disse viser saa- 

 ledes nu en prikket bundflade. 

 Det synes mig ikke tvilsomt, 

 at der er en væsensforskjel i ka- 

 rakteren mellem denne øvre og 

 den nedre gruppe af ristningerne, 

 og at der tillige er en forskjel 

 i tid. Saadanne fuglefigurer hører 

 ikke hjemme i de sydskandina- 

 viske helleristninger, som den 

 :?: nedre gruppe tilhører. Ved sin 

 ^ naturalistiske fremstillingsmaade 

 ob ligesom ved sin størrelse, som 

 ialfald nærmer sig til den natur- 

 lige, slutter de sig til de dyre- 

 fremstillinger, som man kj ender 

 fra helleristninger af den nord- 

 skandina viske type. Noget lig- 

 nende fuglefigurer sees paa to 

 ristninger fra landskabet Olo- 

 netz østenfor Onegasøen, som 

 er gjengi vet af Aspelin (Anti- 

 quités du Nord Finno-Ougrien 

 pag. 75). Paa den ene findes 

 7 fugle, nogie med meget lang, 

 ret op hævet hals, formodentlig 

 svaner, andre med kortere hals ; 

 ialfald de fleste har ikke fødder. 

 Paa den anden ristning er der et par lignende fugie. Forskjellig 

 fra vore fuglefigurer synes disse at være helt udgi^opede. Blandt 



