No. 9] BESKRIVELSE AV BUSETBOPLADSEN. 21. 



Giblula cineraria. Kun et ekslr. blev tat. 



Bittium reticulatum. Flere eksemplarer. 



Ostrea edulis. Flere skaller baade tynde og tykke. Den største 

 hadde en længde av 90 mm. 



CarcUum edule. Talrig, 1. optil 43 mm. 



Cyprina islandica. 1 litet eksemplar. 



Astarte banksi. Sjelden. 



A. elliptica. Nogen faa eksemplarer. 



Montacuta bidentata. 1 skal. 



Mactra subtruncata. Flere, 1. optil 27 mm. 



Tellina baltica. 2 stykker, 1. 13 mm. 



Mya truncata. Brudstykker. 



Zirphæa crispaia. Brudstykker. 



Ovennævnte mollusker er rene strandformer, og til denne 

 samling av skjel maa svare en strandlinje, som neppe kan sættes 

 mere end i høiden etpar meter høiere end skjelfundet, altsaa til 

 ca. 14 m. o. h. Vi maa altsaa kunne si, at paa den tid, da vand- 

 standen i Trondhjemsf jorden var ca. 14 m. høiere end nu, levde 

 der østers i fjorden. De skaller, jeg har fundet i fjæren paa 

 Tautra og andre steder, kan godt være fra samme tid, og der er 

 hittil ikke gjort noget fund, som sikkert tyder paa, at østersen 

 har levet ialfald saa langt inde i fjorden paa et senere tidspunkt 

 end det, som svarer til en vandstand av ca. 14 m. høiere end i 

 nutiden. Derved skulde man jo faa en nedre grænse i tiden ogsaa 

 for beboelsen av østersspiserne. 



Efter ØYENS og HOELS undersøkelser synes det være sikkert, 

 at tapesniveauet for Trondhjemsfeltet og Kristianiafeltet falder paa 

 det nærmeste sammen. Endskjønt man ikke befinder sig ganske 

 paa sikker grund, er det ialfald ikke nogen urimelig analogi, at 

 hævningen siden det nævnte niveau er foregaat nogenlunde i samme 

 takt i de to felter. Og følges denne analogislutning videre, idet 

 vi holder os til prof. Brøggers høideangivelser for strandlinjen 

 under de forskjellige kulturavsnit ^), kommer vi forbi broncealderen 

 og op mot grænsen av stenalderen. 



') Strandlinjens beliggenhet under stenalderen i det sydøstlige Norge. N. G. 

 U. A. 41. Kristiania, 1905. 



