No. 9] BESKRIVELSE AV BUSETBOPLADSEN. 25 



som ovenfor nævnt fandtes bevaret, kunde der være nogen grund 

 til at vente, at redskaber af ben ialfald delvis vilde have holdt sig, 

 om der oprindelig havde ligget nogen saadanne i dyngen. 



Saa lidet som antallet saaledes var af fundne gjenstande, som 

 viser sig at være produkter af menneskeligt arbeide, tør de dog 

 være tilstrækkelige til nogenlunde bestemt at fastslaa denne affalds- 

 dynges tidsforhold fra arkæologisk synspunkt. Oldsagerne beviser 

 for det første med bestemthed, at dyngen skriver sig fra mennesker, 

 som stod paa stenalderens kulturstandpunkt. Allerede slibestenene 

 er i denne henseende afgjørende. Saadanne slibeflader med mere 

 eller mindre concavt, trugformet tversnit kan kun tænkes fremkomne 

 ved slibning af stenredskaber og da nærmest af stenøkser. Der 

 findes intet redskab af metal, som kan udslide saadanne flader paa 

 en slibesten. Videre maa der lægges vægt paa, at de er af skifer, 

 omend af noget haardere art. De er af den grund ikke egnede 

 til slibning af økser af flint eller af haardere bergarter. Til saadant 

 brug har man i stenalderen fortrinsvis anvendt de saa hyppig 

 forekommende slibestene af sandsten. Der er al sandsynlighed for, 

 at det er skiferøkser, som er blevne slebne paa disse stene. Slibe- 

 stene af skifer forekommer idethele sjeldnere her i det nordenfjeldske. 

 Et stykke af en slibesten af blaa skifer, som er næsten fuldstændigt 

 ligt det ene af stykkerne fra Buset, indkom dog iaar fra et brug 

 under Aure prestegaard i Nordmøre. 



Endnu mere karakteristisk er den lille økse. økser af lignende 

 ringe størrelse og beslægtet form har man flere af fra stenalders- 

 pladsen paa Bøleseter i Flatanger, som tilhører den arktiske sten- 

 alder, om der end her forekommer endel rester af flint. De fleste 

 af økserne herfra har dog et mere firesidet tversnit. Meget lige i 

 form og størrelse er ogsaa nogle økser fra stenalderspladsen paa 

 Hegdalsstranden paa Otterøen i Romsdalen, som er rig paa affald 

 og smaa tildannede stykker af flint. Disse er dog idethele regel- 

 mæssigere og finere formede. Karakteristisk for denne økseform 

 er for det første den skråa, flade tilslibning af eggen fra den ene 

 side, der betegner dem som tverøkser. Denne tverøkseform tilhører 

 vistnok Norges vestkyst idethele, men i denne særlige type kan 

 den vistnok betegnes som fortrinsvis eiendommelig for det norden- 



I 



