4 K. RYGH. [1909 



ringens udside har været klinket 6 smaa plader med cylindriske 

 lyseholdere, hvoraf en nu mangler. — En firkantet plade af glat- 

 slebet marmor, indfældt i en plade af træ. Marmorpladen er 

 18 X 12 cm., træpladen 31 X 24 cm. i tverm., den første 2 cm. tyk 

 Har tilligej^d en offerbøsse af træ med skaft og en lysesaks af jern 

 fra nj^^ere tid som kasseret inventarium henligget i Børseskogns kirke 

 og er alt af kirketilsynet skjænket som gave til museet. A/larmor- 

 pladen har ialfald i senere tid ligget i en vinduesniche i koret (8771 ff.). 



5. Hammer af jern af noget forskjellig form fra de sæd- 

 vanlige fra Y. J. Den opgives dog at være f. i en nu halvveis bort- 

 kjørt stor haug lige udenfor husene paa en af de S3^dlige gaarde 

 Rj^kke i Skatval sogn i Stjørdalen (8776). 



6. Søkk af en temmelig haard stenart, 23 cm. langt, indtil 

 5,5 cm. i tverm., med et uregelmæssig rundt tversnit. Har nær 

 den ene ende et hul, som er boret fra begge sider. Om op- 

 rindelsen kan kun optyses, at det har ligget længe paa Ve stad i 

 Bud (8777). 



7. F^iresidet br3nie af giimmerholdig sandsten. Det er 14,5 cm. 

 langt, med to bredere og to smalere sider, største tverm. 1,9 X 1,3 

 cm. Ved den ene ende afsluttes den ene smalside med en svagt 

 hvælvet skraaflade, ved den anden er der en svag afskraaning af 

 den anden smalside, en kortere og sterkere af den ene bredside. 

 Brynet er merkeligt ved, at de to smalsider har indsk rifter 

 med runer af den længere runerække. Paa den ene er 15 

 runetegn, hvoraf 2 binderuner, paa den anden 14, hvoraf 3 binde- 

 runer. Tegnene maa være indridsede med en skarp knivspids. 

 Indskriften er sproglig behandlet af prof. Magnus Olsen i Thj . VSS. 

 1908 nr. 13 (med 3 afbildninger), hvortil her henvises. Den for- 

 modning, som der er fremsat, at brjmet maa være brugt til slib- 

 ning med disse skraaflader, efterat runerne var indridsede, finder 

 jeg ikke sandsynlig. Derimod taler nemlig, at Iste rune i rækken 

 A er uskadt, skjønt den staar delvis paa skraafladen, og ligeledes 

 den plads, som er valgt for de to runelinjer, idet A først begynder, 

 hvor skraafladen slutter, medens B paa den modsatte side begynder 

 lige ved stykkets ende (som der ikke er afskraanet). Afskraaningerne 

 maa derfor have været tilstede, før runerne ristedes, og det synes 



