38 !<• RYGH. [1909 



udgravning af en antagelig hytte eller gamme paa Orten i 

 Akerø. Udgravningen blev ledet af hr. sogneprest H. Saxlund, 

 som har beskrex-^et den i en redegjørelse i nr. 6 i denne aargang 

 af Thj. VSS., og som ogsaa har indsendt de fundne gjenstande. 

 Blandt stykkerne kan her nævnes L* grindstolper, den ene i Uere 

 stykker, og to klovede stokker, som synes at have været anbragte 

 over og undei- grindaabningen. En 60 cm. lang kavl, spidst af- 

 rundet i begge ender, maaske at opfatte som en kølle. '2 flade 

 spildrer af træ, som hver paa den ene side har en ægformer for- 

 d3^bning, 6 X 2,5 cm. i tverm. Disse stykkers bestemmelse er 

 gaadefuld. 



106. 13 st ene af størrelse som smaa og lidt større haand- 

 stene af forskjellige former. Stenarten er kvartsit eller kvartsitholdig. 

 De er merkelige ved, at de alle har en eller tildels to giatslidte 

 tlader, mere og mindre sterkt slidte; ved enkelte er fladerne, i 

 forhold til det haarde materiale, meget sterkt slidte. Slidnings- 

 tladerne er dels slenenes bredere sider, dels smalsider eller hjørne- 

 kanter. Man kunde formode, at det er stene, som har x^æret brugt 

 til kornknusning ; men denne antagelse er ikke forenelig med, at 

 et par af dem har en udpræget konkav slideflade. Den eneste 

 sandsynlige forklaring af dem er, at de har været brugte som 

 slibestene til slibning af stenredskaber. Jfr. Thj. VSS. 1909 nr. 6 

 s. 7. — DesLiden er indsendt de 1. c. omtalte 3 større stene. 

 To af dem har en giatslidt overflade, paa den ene plan, paa den 

 anden kuven ; den tredie og største synes ogsaa at have en svagere 

 slidt llade. Den første af dem kunde nok hax^e \'æret brugt som 

 underlag ved kornknusning, og saaledes kunde maaske ogsaa den 

 tredie forklares. Men ialfald de to giatslidte kan ogsaa have været 

 brugte som slibestene (9094). 



Gravninger blev i det forløbne aar ikke foretaget i den ud- 

 slrækning, som jeg iforveien havde planlagt. Dette havde sin 

 grund i de usædvanlig ugunstige veirforhold i den sidste sommer, 

 som navnlig medførte, at høonnen kom til at drage ud længe 

 over den almindelige tid. Og saa længe den varer, kan der ikke 



