22 EKSTRAND, NÅGRA NAFT0ST1TRILDERIVAT. 



Nitronaftostyrilkinon. 



Kinonen upphettades med salpetersyra af eg. v. 1,3, ända 

 tills fullständig lösning inträdt. Ur lösningen afsatte sig seder- 

 mera efter någon tid temligen stora kristaller, och vid tillsats af 

 vatten utföll ännu mera; föreningen omkristalliserades ur is- 

 ättika och bildade då taflor eller breda nålar af orangeröd färg, 

 hvilka under stark pösning smälte omkring 285°. Föreningen 

 var knappt löslig i kokande alkohol samt mycket svårlöslig i 

 kokande isättika. 



0,i7 96 gr. gåfvo vid 16° C och 754 mm. 17,5 kc. = 0,o2O6i 

 gr- N. 



Funnet. Ber. f. C !0 H 3 NO 2 2 NHCO. 



N 11,47 11,47. 



I samband med förestående försök hafva äfven blifvit fram- 

 stälda några derivat af naftolakton och oxi-a-naftoesyra, hvilka 

 som bekant lätt erhållas genom diazotering af här ifrågavarande 

 amido-a-naftoésyra. 



Calciumoxinaftoat (C 10 H 6 OH . C0 2 ) 2 Ca + 3V 2 H,0. Oxi- 

 naftoesyran kokades med vatten och calciumkarbonat, då kalk- 

 saltet lätt erhölls. Vid lösningens afdunstning afskildes en för- 

 ening, som ej vidare löstes i varmt vatten, och i moderluten 

 qvarstannade en lättlöst förening, som kristalliserade i till skifvor 

 förenade nålar, hvilkas sammansättning motsvarade ofvanstående 

 formel. 



0,24 2 4 gr., torkade mellan läskpapper, förlorade vid 160° 

 0,0324 H 2 = 13,36 %', ber. 13,20 % H 2 0; återstoden 0,2ioo 

 gaf 0,0678 CaS0 4 = 0,oi99 Ca = 9,47 %; ber. 9,66 % Ca. 



Nitronaftolakton. 



Naftolakton öfvergöts med salpetersyra af 1,4 2 eg. v., och 

 derefter tillsattes något rykande syra, hvarvid uppvärmning och 

 lösning så småningom inträdde; för att fullborda reaktionen, 



