16 EKSTRAND, NÅGRA NAFTOSTYRILDERIVAT. 



Föreningen var särdeles beständig äfven vid kokning med 

 utspädd kalilut, men löstes dock så småningom deri, och ur 

 denna lösning utfäldes med ättiksyra en förening, som, om- 

 kristalliserad ur eter, bildade små nålar, livilka voro fullständigt 

 smälta vid 172°, men redan förut börjat samman sintra. Denna 

 förening var ß-naftoylamido-a-naftoesyra. 



Mononitronaftostyril. 



Naftostyril löstes i isättika, och till den svalnade lösningen 

 sattes salpetersyra af eg. v. 1,4 2. För att underlätta reaktionen, 

 uppvärmdes lösningen lindrigt på vattenbad, hvarvid hela inne- 

 hållet snart stelnade till en massa af fina nålar, hvilka utgjordes 

 af minst två olika föreningar; ty vid kokning med alkohol löstes 

 en del och kristalliserade i små ljusgula nålar, hvilkas smält- 

 punkt låg omkring 235"; större delen af den erhållna produkten 

 var dock nästan olöslig i alkohol men löstes i kokande isättika, 

 h varur den kristalliserade i större orangegula nålar, hvilka efter 

 omkristallisering smälte omkring 300°. Denna sistnämnda förening 

 kunde på grund af sin svårlöslighet lättast erhållas i rent tillstånd. 



1) 0,i545 gr. af den vid 300° smältande föreningen gåfvo 

 vid 16,3° C och 763 mm. 16,9 kc. = 0,020ii gr. N. 



2) 0,i8i i gr. af samma förening gåfvo 0,4oso CO 2 = 0,i i is 

 C och 0,0576 H 2 = 0,0064 B. 



Funnet. Ber. f. C )0 H ; .NO.,NHCO. 



C 61,47 61,68 



H 3,53 2,80 



N 13,03 — 13,08. 



Att äfven den omkring 235° smältande föreningen var en 

 mononitronaftostyril framgår af en analys dera. 



0,i750 gr. gåfvo vid 16,4° C och 757,2 mm. 19,4 kc. = 



0,2 29 2 gr. N. 



