ÖFVEESIGT AF K. YETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188$, N:0 2. 59 



en smalare bas, och motsvarande de i fig. c lateralt utgående» 

 (= de här ofvanför omtalade päronformiga cellerne, hvilka utgå 

 från de inre trådarne). Der flera af dessa sednare sammanstöta, 

 med sina trubbiga ändar, torde de snart sammanvexa. Dia- 

 phragmat torde sålunda anläggas såsom ett slags stjernformig 

 väfnad, emellan hvars sammanstötande celler öppningar förefin- 

 nas, genom hvilka de i grenens längdriktning fortvexande trå- 

 darne till en början kunna synas fria och sednare likasom genom- 

 vuxne». Att de nämnde omvändt äggrunda cellerne, fastade med 

 en smalare bas, äro identiska med dem, som förekomma spridda 

 vid de inre trådarne, har jag trott ytterligare bekräftas genom 

 ett tillfälligtvis missbildadt diaphragma, af hvilket jag jemväl 

 lemnat en afbildning (Tab. XIX, fig. lic). — Jag har antagit 

 att de päronformiga celler, som uppstå der ett diaphragma skall 

 anläggas, medverka till dettas bildning; men att de som före- 

 komma emellan diaphragmer voro ett slags öfverflödsbildningar, 

 som jag betecknat såsom adventiva. Jag har föreställt mig att 

 likasom ifrån de axila stamtrådarne åtgå utåt trådar som bilda 

 corticallagret, så torde andra förgreningar gå innåt bålen, hvilka 

 hafva sin uppgift att lemna elementer till diaphragmerne; och 

 att diaphragmerne sjelfve hafva till bestämmelse, att samman- 

 hålla de mellan dem utsvällande lederne i bålen. 



Sedan jag redogjort för den uppfattning, som jag för redan 

 10 år sedan framställt, skall jag tillåta mig tillägga några ord, 

 med anledning af de undersökningar som sednast tillkommit, 

 hvilka afse andra arter än den, hvars utvecklingssätt jag sökt 

 antyda. Det gällde för mig att redogöra för egendomligheterne 

 af en viss typ, och jag ansåg mig derföre böra välja en form 

 af det slägte, som jag ansåg fullkomligast framställa denna typ, 

 och hos en art af detta, der den typiska structuren förefanns 

 utan vissa complicationer (som förekomma hos flera arter), hvilka 

 jag ansåg såsom mera speciela afvikelser från den allmänna typen. 

 Hos Champia Tasmanica äro bålens leder kortare och svälla 



