62 AGARDH, OM STRUCTUREN HOS CHAMPIA OCH LOMENTARIA. 



utlöpa, som nedtill med cylindriska, förlängda leder, och här spar- 

 samt dichotomt förgrenade, uppåt och emot peripherien mera 

 grenade, syntes utlöpa i korta perlbandslika trådar, som inom 

 ett ännu slemmigt hylle bildade ett slags yttre lager. De inre 

 axila trådarne eller trådstammarne, såg jag nedtill färre (2 — 3), 

 upptill flera (5 — 6 eller ännu flera), i det de nedtill här och hvar 

 syntes dichotomt delade, bildande på detta sätt nya trådstammar, 

 som uppbära hvar sin andel af de utåt riktade peripheriska gre- 

 narne. För att nyttja ett inom algologien mera modernt uttryck, 

 äro dessa axila trådar starkt ljusbrytande, och vid olika inställ- 

 ning syntes de mycket tydliga tvärs igenom det corticala lagrets 

 i slem inhöljda, och tätt stälda, små runda celler. Jag trodde 

 mig jemväl tydligt nog kunna se, att dessa trådstammar icke 

 genomgingo det nya grenanlagets innersta axila område, utan 

 (mera parietalt utlöpande) lemnande ett inre område oberördt, 

 hvilket väl småningom utbildas till bålens inre hålighet. 



I stället för att hos Champia de inre långs gående trådarne 

 vid ett längdsnitt förekomma likasom varande af 2:ne olika slag, 

 nemligen några som ännu i den mera fullbildade vextens äfven 

 nedre leder förefinnas genomlöpande den inre hålighetens axila 

 del, och deraf flera, såsom ofvanför blifvit antydt, kunna genom- 

 löpa diaphragmerne, utan att med dem vara sammanvuxne; och 

 andra mera parietalt stälda, från hvilka de parietala förgre- 

 ningar utgå, hvilkas ytterste led ombildas till det corticala lagrets 

 celler; så synes det som hos Lomentaria endast trådar af detta 

 sednare slag skulle förekomma. 



De grenanlag hos Lomentaria Kaliforniis, som jag nyss 

 redogjort för, voro tydligen mycket yngre, än det hos Champia, 

 hvaraf ett längdsnitt framstäldes i »Florideernes morphologi». 

 Grenanlagen hos Lomentaria, som voro af en oval eller omvändt 

 äggrund form, hade i sin helhet en längd som knapt motsvarade 

 2 gånger diameterns; och diametern vid den unga grenens bas 

 motsvarade ungefär vidden af 2:ne af de parenchymatiska celler 

 i den äldre stamdel, hvarifrån grenanlaget utgick. Emellan 

 hufvudstammens yttre celler såg jag jemväl, tydligt nog, fina 



