ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 2. 65 



ändamål, på ett bålens behof af en fast yttervägg; och om denna 

 fasta, först bildade, yttervägg än mera genom tillkomna lager 

 förstärkes under tillvexten (eller hos vissa arter redan från bör- 

 jan), och derjemte särskilda diaphragmer tillkomma, som nöd- 

 vändigtvis måste bidraga till ytterväggens sammanhållande, så 

 måste väl hela denna structur ytterligare tala för denna upp- 

 fattning. 



Denna den yttre väggens fasta byggnad hos Lomentaria och 

 Champia torde icke gerna kunna afse ett yttre tryck; förefunnes 

 ett sådant, borde icke bålens leder vara utsvällda på midten och 

 visa stricturer gent emot diaphragmerne, hvilka utan tvifvel mot 

 ett yttre tryck utgöra ett starkare stöd, än den vid ledernes 

 midt utsvällda yttre väggen kan lemna utan detta inre stöd. 

 Jag föreställer mig således, att den fasta ytterväggen, jemte dia- 

 phragmerne, afse att utgöra en motvigt mot en tendens till bålens 

 alltför starka utvidgning inifrån. Att en sådan tendens finnes, 

 synes antydas deraf, att, såsom ofvan blifvit anmärkt, på samma 

 individ, der yngre grenars diameter utgör 1 millimeter, man kan 

 se äldre grenar svälla ut till en vidd som är 4 gånger större. 



Jag har ofvanför antydt, att i det mycket späda gren an- 

 laget hos Lomentaria Kaliformis, de långsgående inre trådarne, 

 i det de småningom uppåt blifva flera, antaga en mera periphe- 

 risk riktning kring ett inre område, som de lemna oberördt. 

 Det har synts mig mycket antagligt, att detta inre område utgör 

 det första anlaget till den inre hålighet, som, sedermera starkare 

 utbildad, antager en bestämd form uti de öfver hvarandra stälda 

 rum, hvilka sins emellan skiljas genom diaphragmerne. Det har 

 jemväl ofvanför blifvit antydt, att diaphragmerne tidigt anläggas 

 och till en början sammansättas af en stjernformig väfnad, som 

 nog torde kunna jemföras med de, på ett liknande sätt constru- 

 erade diaphragmer, som förekomma mellan lacuner och luftgångar 

 hos inånga högre vattenvexter. Om sedermera dessa diaphrag- 

 mers väfnad ombildas till en fastare sluten membran, så torde 

 det väl kunna tänkas att denna oinbildning sker för att mot- 

 svara ett sednare tillkommet ändamål. Det torde således väl 



