ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 8, N:0 2. 71 



ds„ 



Sji + l = s n + « — -. ({ ) 



ax 



kommer till nytta. Sålunda är 



1 



'— 1 v r — l 



V = oo 



1 + X 



v = CO 



1 

 ■1 ,,,,;■— 1 



y = l 



y = 00 



, 5 =S(-i)-^-=^ 



J' = 1 



I' = CO 



(1 f «T 3 



= jg(— l)*-i v V-i = 



1 — 4a- + ar 2 



(1 + a) 4 



r = i v 7 



J/ = CO 



J 4 



S(-» 



"— 1 V i X v ~ 1 



1 — 11« + 11« 2 — « 



(1 + «) 5 



v = 1 v y 



1 _ 26« + 66« 2 — 26« 3 + « 4 



4 



y = 1 v 7 



S" " _ N . . , 1 — 57« + 302« 2 — 302« 3 + 57« 4 — x 5 

 (-l)'-W- 1 



*» 



S<-v 



r — l„7„r-l 



(1 + «) 7 



1 _ 120« + 1 191« 2 - 2416« 3 + 1191«*- 120« 5 + « 6 



y = l 



0. s. V. 



(1 + «) 8 



Dessa formler gifva anledning förmoda, att tälj aren i det 

 bråk, som utgör seriens summa, med undantag af det första, 

 har lika många termer som index har enheter och att expo- 

 nenten i nämnaren är en enhet större än index. Afvenledes 

 ses, att i täljarne koefficienterna äro lika för termer, som ligga 

 lika långt från de yttersta. Man har således anledning att 

 sätta 



v = n 



g(-l)'- 1 4, , V-i 



