ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 2. 75 



I betraktande deraf att alla koefficienter äro hela tal, som 

 sakna gemensamma faktorer, kan A {n + V> „ ej vara = J. (n+1) , 

 utan att man har 



« — p+1 i? ' n—p + 2 p — 1' 



men af de förut anförda enskilda fallen framgår, att t. ex. 



4 6) =A {6 \ Af = A {6) -, deraf följer, att Af = A (7) o.s.v. 



T—p p ' 8— p p — 1' •> ' S—p p 



I allmänhet är alltså 



^ )=A n- P + v n>p>\. (12) 



På grund af (9) leder detta till följande sats: 



{n—p + l) n — (n+ I)i(n—p) n + (n + l) 2 (n — p — 1) M — . . . 

 + (— l) n -P(n + \) n -p . l n = p n — o + IX O — l) n 

 + ( n + l) 2 (i> — 2 )" — ••• + (— iy-Kn + 1),_l 1". 



