82 GYLDÉN, DIVERGENS VID FRAMSTÄLLN. AF PLANETAR. STÖRINGAR. 



Vid större värden af a TO+ i är således sannolikheten för detsani- 

 mas förekomst i det närmaste om vän dt proportional mot värdet sjelf. 



Huru nu dessa resultat öfverensstämma med de i verklig- 

 heten förekommande talförhållandena har jag genom nedan an- 

 förda undersökning sökt utröna. 



Enligt ett af de i det föregående meddelade uttrycken bör 

 medelvärdet af de faktiskt förekommande värdena af förhållandena: 



befinnas vara: 



2# 



s m + 1 



= 0,586 



Ur ett antal kedjebråk, i hvilka förhållanden emellan åtskilliga 

 planeters medelrörelser blifvit utvecklade, härleddes följande me- 



delvärden: 



+ s. 







S ?n + l 



Saturnus 



och Jupiter 



0,465 



Jupiter och Mars 



0,519 



Mars ocli 



Jorden 



0,636 



Jupiter och Vesta 



0,797 



» > 



> Pallas 



0.5 45 



■» > 



) Massalia 



0,4 9 9 



); > 



> Alexandra 



0,657 



» j 



> Erato 



0,513 



)> > 



> Cybele 



0,798 



)) > 



> Feronia 



0,418 



» > 



» Nide 



0,641 



» > 



> Ausonia 



0,634 



)> i 



> Sita 



0,7 5 1 



» > 



> Hedda 



0,5 17 



» > 



> Nausika 



0,780 



» i 



> Prokne 



0,5 9 1 



» > 



> Gerda 



0,402 



» > 



> Hermione 



5 m i S m — i 



0,699 



i medeltal 



== 0,600 ± 0,023 



