92 CLEVE, OM INVERKAS AF KEOK PÅ a- OCH /J-NAFTOL. 



Det egendomlisa förhållande diklornaftolen Aid upphettning 

 visar, synes bero derpä, att en af dess bägge kloratomer befinner 

 sig i ortoställning till hydroxylen samt att hydroxylens väte med 

 denna i ortoställning befintliga kloratom ger kl or väte. Att döma 

 af produktens alla förhållanden måste den ega en hög molekylar- 

 vigt, hvadan troligen två molekyler diklornaftol deltaga i re- 

 aktionen, så att produktens sannolika formel torde vara 



Cl 



Cl 



Detta uppfattningssätt bestyrkes deraf, att såsom jag förut 1 ) 

 visat o:-klor-/?-nafty]amin vid upphettning med kalk ger, under 

 förlust af HCl, naftas, en reaktion, sOm är i viss mon analog 

 med den i fråga varande. 



För att erhålla föreningen i ett mera rent tillstånd försökte 

 jag att upphetta diklornaftol med anilin, hvars kokpunkt ligger 

 ganska nära den temperatur, vid hvilken diklornaftol sönder- 

 delas. Emellertid tycktes icke reaktionen ega rum vid närvaro 

 af kokande anilin. 



Utom den ofvan beskrifna, olivgröna substansen bildas vid 

 upphettning af diklornaftol andra produkter. Jag erhöll näm- 

 ligen ur benzollösningen efter benzolens afdesti Hering och tillsats 

 af ligroin till återstoden en gul, flockig, amorf fällning, som lätt 

 löstes i benzol, men föga i isättika, ligroin och alkohol. Denna 

 produkt kunde emellertid icke erhållas i kristalliseradt tillstånd. 

 Dess benzollösning lemnade vid frivillig afdonstning en svart, 

 glänsande och hartslik massa, som icke löstes i natronlut. Denna 

 produkt, som vid upphettning smälte och kolades utan att gifva 

 något anmärkningsvärdt sublimat, blef icke vidare undersökt. 

 ') Öfvers. K. Sv. Vet.-Afoul. Forh. 1887, N:o 7, p. 446. 



