OFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAI). FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 2. 115 



1 di t, ^- .. , ds 



— 4l / 27rp n K?Ho-- r cos i?,,, X cos It.^ds-- 

 s " -fl dt " it 



och på lika vis bestämmas Y- och ^-komponenterna. 



För en till S 2 oändligt närbelägen partikel S' 2 med motsatt 

 tecken för m 2 uppkommer af samma di en kraft, tiil storlek lika 

 med men till riktning motsatt mot den föregående. Genom dessa 

 krafter försättas således S 2 och S' 2 i motsatta rörelser. Vi an- 

 taga, att S 2 och <S' 2 bada tillhöra en gifven ringförmig kropp L 2 . 

 De nämnda krafternas rätvinkliga komponenter utåt ds', — om 

 ds' är ett linieelement af £ 2 :s midtellinie, räknadt i någon en, 

 en gång för alla fixerad riktning af denna linie, — bringa då &, 

 och S' 2 i motsatta rörelser utåt L 2 . För S 2 får denna kraft- 

 komponent storleken: 



— 4V2 TOft'/m,— r cos It ds' cos ltds~ . 

 s "fl dt K 



I likhet med hvad i n:o 36 skedde, kan särskildt den rö- 

 relsemängd beräknas, som S 2 erhåller under passagen af vågorna 

 från S v S\, och särskildt den, som vinnes under den återstående 

 delen af tiden ft. Utan att utföra denna räkning, kunna vi af 

 den i n:o 36 framstälda sluta, att nu, såsom i det fall, som före- 

 låg i n:o 47 och i de två här närmast föreg. n:o, den rörelse, 

 som S 2 får af S x , S\, är af samma art som »S,:s egen (när i 

 är konstant). Följaktligen erhålla L 2 :s partiklar genom den 

 betraktade ändringen af i rörelser, som, enligt n:o 46, göra Z 2 :s 

 verkan utåt jemförlig med den af en elektrisk strömning i L 2 l ). 



l ) Här hafva vi ock en större ändring af ti medan m 2 varierar. I n:o 47' in- 

 träffade i allmänhet icke någon stor ändring af /*' samtidigt med ändringen 

 af m 2 . Det oaktadt, äfvensom när ti.a ändring ej sker samtidigt med än- 

 dringen af m t , verka L, och L 2 på hvarandra såsom om de genomföres af 

 elektriska strömmar. Man erhåller nämligen af räkningen i n:o 44, 45 

 samma slutresultat, vare sig m och h variera samtidigt eller ej ( — utom, 

 strängt taget, när den stora ändringen af ti inträffar vid passagen af den 

 våg, som tillhör den stora ändringen af /;, och man endast tänker på verkan 

 af beträffande partikelpar S,, S\). ■ — 



Då räkningarna i n:o 32 å sidd. 349, 350 och i noten till n:o 44 sid. 

 552 här användts ganska mycket, hade det varit bäst, om desamma genast 

 i detalj utvecklats. Dock ser jag ej, att egentligen något mera kan behöfva 

 tilläggas till hvad som på de anförda ställena yttrats, än följande. Vi ha 



