128 SÖDERBAUM, OM PLATOOXALATENS REAKTIONSFÖRHÅLLANDEN. 



Om åter en lösning af mörkt natrium- eller kaliumplato- 

 oxalat af noggrant samma koncentration behandlas på alldeles 

 samma sätt, skulle man förmoda, att utfällningen borde blifva 

 ännu fullständigare i betraktande deraf, att de mörka platooxa- 

 laten utan undantag äro betydligt mera svårlösliga än de ljusa; 

 men i sjelfva verket uppstår här ingen fällning alls. Den mörkt 

 rödbruna lösningen blir vid tillsats af mtritet ögonblickligen 

 färglös till svagt ljusgul, men förblifver äfven efter flera timmar 

 alldeles klar. Lemnas nu vätskan att frivilligt afdunsta, an- 

 skjuta efter någon tid ur densamma stora och vattenklara, 

 snedt fyrsidiga taflor, som gifva reaktion på platina, kalium 

 och salpetersyrlighet, men ej på kol. De äro, som analysen 

 och egenskaperna gifva vid handen, identiska med det af Lang ] ) 

 och Nilson 2 ) förut undersökta vattenhaltiga kaliumplatonitritet: 





Funnet: 







Beräknadt 







för 



Kj 



.4N0 2 .Pt + 2H.,0 



K 2 S0 4 + Pt 



75,2 8 







74,8 2 



Pt 



39,90 







39,49 



K 



15,86 







15,84. 



Oaktadt det mörka alkaliplatooxalatets större svårlöslighet 

 har således en dubbel dekomposition egt rum enligt formeln: 



4K0N0 + R 2 . 2C 2 4 . Pt = K 2 . 4N0 2 . Pt + R 2 C 2 4 + K 2 C,0 4 , 



så att ett lättlösligt platonitrit uppstått. Eller med andra ord 

 nitrosylgrupperna hafva väl förmått substituera oxalylgrupperna 

 i det mörka och specifikt lättare, men ej i det ljusa och spe- 

 cifikt tyngre platooxalatet, således ytterligare ett stöd för an- 

 tagandet, att bindningen mellan platinan och oxalylen är af en 

 vida mer labil natur i serien med större molekylarvolym. 



Då i platooxalaten platinan uppträder såsom ett två- 

 atomigt grundämne, kunde man vänta, att de med fria salt- 



') Om några nya platinaoxidulföreningar af Dr Johan Lang. Upsala 1861. 

 2 ) Om platinans dubbelnitrit. Öfver9igt af K. Sv. Vet.-Akad. Förhandl. 1876, 

 n:o 7, a. 24. 



