ÖFVEIiSIGT AF K. VETEXSK.-AKAl). FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 3. 151 





/C 3 H 7 

 C 6 H 3 fNO, 

 X CH 3 " 



4 

 2 

 1 





ågon 



ringa i 



nblandning af 



to ly Im et} 





Beräknadt: 





Funnet 



Cio 



120 



67,04 





67,6 5 



H 13 



13 



7,26 





7,20 



N 



14 



7,8 2 





7,4 9 



0., 



32 

 1~79 



17,8 8 



100,00. 









Den analyserade oljan hade en specifik vigt af 1,08 5 vid 

 15° C, hade svagt gul färg och aromatisk lukt. 



Cymidin (Jcarvalcrylamin 1 )). För att än vidare försäkra oss 

 om, att den erhållna produkten verkligen utgjorde nitrocymol, 

 hafva vi reducerat densamma med tenn och saltsyra. Härvid 

 löses det allra mesta, men en ringa del stannar olöst såsom en 

 brungul, qväfvefri olja. Efter dennas aflägsnande tillsattes na- 

 tronlut och destillerades i vattenånga. Härvid gick en nästan 

 färglös, mycket lättflyktig olja öfver i förlaget. Den är lättare 

 än vatten, färgar en i saltsyra doppad trästicka gul och besitter 

 en icke just angenäm, om tymol erinrande lukt. 



CymidinhydroMorati C I0 H 13 . NH 2 . HCl utkristalliserar vid 

 afsvalning af en het koncentrerad lösning i platta, solfjäder- 

 formigt sammanvuxna nålar af perlemorartad glans. I exsiccator 

 torkadt salt gaf vid analys: 



Beräknadt Funnet: 



för C 10 H 16 NCI : 



Cl 19,13 19,i7. 



Cymidinsulfat: [C 10 H 13 . NH 2 ] 2 H 2 S0 4 + H 2 0. Ett salt af 

 denna sammansättning afskiljes efter cymidins neutralisering med 

 svafvelsyra och lösningens koncentrering i färglösa blad. För 

 analys torkades saltet i exsiccator. Kristallvattnet bortgår vid 

 80°. Vid 100° börjar saltet redan sönderdelas och antager 

 mörk färg. 



') Rachel Lloyd, Ber. d. deutsch, ch. Ges. XX. p. 1261. 



