182 



PETERSSON', ANALYSER AF GADOLINIT OCH HOMILIT. 



H 2 



Na 2 



MgO 



CaO.. 



MnO 



BeO..... 



FeO 



Fe 2 3 _ 



Gadolinitjordar 



Ceritoxider 



A1 2 3 ... 



ThO, 



SiO, 



IV. 



VII. 



0,132 \ 

 0,004 



0,001 j 



0,032 I 0,650 : 3,19 



0,003 



0,3 55 



0,123 



0,020 



0,147 



0,030 



0,007 



0,0 3 



0.407 1,99 



0,204 : 1 



0,081 \ 

 0,003 



0,001 , 0.G39 : 3,09 



0,00G 



0,405 



0,143 ) 



0,010 



0,170 /0. 207 : 1 



0,02: 



0,403 



1,9c 



0,209 

 0,002 

 0,003 

 0,033 ' 0,699 :3,47 



0,002 

 0,370 

 0,080 . 

 0,019 | 

 0,137 ! 0,201 

 0.04 5 



0,003 

 0,389 



1,93 



Förlusten i analyserna V och VII beror antagligen på halten 

 af bor samt en större bitumenhalt. Som emellertid, såsom nedan 

 synes, ingendera af dessa analyser är utförd på fullt ren sub- 

 stans, har jag ej ansett mödan värdt att kvantitativt bestämma 

 dessa ämnen. 



I likhet med livad fallet är med föregående gadolinitana- 

 lyser visa ej dessa någon synnerlig öfverensstämmelse: n:ris I, 



n vi 



III och V gifva ganska nära formeln R 3 (R 2 )Si 2 O 10 , men de öfriga 

 gifva ej någon antaglig formel. 



För utrönandet af orsakerna till dessa olikheter i samman- 

 sättning har jag vid Stockholms högskolas mineralogiska institut 

 under professor BröGGERS ledning utfört mikroskopisk under- 

 sökning af gadoliniter från skilda fyndorter. Härvid visade sig, 

 att ingen af de nu föreliggande gadoliniterna är fullt frisk och 

 homogen utan att alla äro mer eller mindre genomgripande om- 

 vandlade. Friskast äro n:ri I, III och V, hvilka visade sig be- 

 stå af en enkelbrytande grön substans, tätt genomsatt af spric- 

 kor, utefter hvilka en omvandling i brun substans (ehuru i myc- 

 ket ringa utbredning) börjat och i hvilka mer eller mindre 

 rikligt utsöndrad magnetit afsatt sig. I n:ris I, III och V synas 

 dock dessa föroreningar ej förefinnas i så stor mängd att det 



