ÖFYERSIGT AF K. VETEtfSK.-AXAI». FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 3. 193 



hinner den aldrig någon utveckling på grund af främmande in- 

 trång och menniskans ingripande. Platsen för densamma skulle 

 naturligtvis vara på nedersta sluttningarna och vid foten af ifråga- 

 varande berg. Uti den här förekommande lundbacksartade forma- 

 tionens trädvegetation ingå de ädlare trädslagen alm, lönn, lind, 

 ■ask och asp, med buskar af hassel, Lonicera, Ribesarter och 

 Juniperus. Afven uti aldungar synes denna formation kunna 

 utveckla sig. 



Från en art lundbacke vid Sandnäset nedanför Getkärns- 

 klätten på morängrus med hyperit, hvilken utgjorde en omedel- 

 bar fortsättning mot söder af förut beskrifna lunddäld, anteck- 

 nades i den föga yppiga undervegetationen Orobus vernus. I 

 skogs- och snårskiktet, som ej bildade något bestånd, märktes 

 Ulmus montana med 116 cms stamomkrets, Acer platanoides 

 med 159 cms, Tilia europaea med 149 cms och Populus tremula 

 samt Corylus avellana. Mera söder- och vesterut öfvergick denna 

 smala lundbacksremsa uti en örtbacke. 



Nedanför Råglandaberget på liknande morängrus växte en 

 liten aspdunge med rikligt lågskogsskikt. I snårskiktet fans 

 Prunus padus, Juniperus, Lonicera xylosteum samt Ribes rubrum. 

 I högre fältskiktet grantelningar och Polystichum filix mas. De 

 lägre fältskikten bildade intet bestånd; det mellersta med hägg- 

 telningar, Juniperus och Myrtillus nigra, det lägre med hägg- 

 telningar, Geranium silvaticum och Anemone hepatica. Marken 

 till en stor del naken utan mossa. 



En liten liasselduvge vid sidan af förra ståndorten hyste 

 delvis tynande växtlighet, der skuggan var för stark. Under- 

 vegetationen icke beståndsbildande, med gran-, asp- och Loni- 

 cera-telningar, Polystichum filix mas, Spirasa ulmaria, Actgea 

 spicata och Polypodium dryopteris, Anemone hepatica, Viola 

 mirabilis, Oxalis acetosella, Fragaria vesca, Viola silvatica samt 

 Paris quadrifolia. Mossa endast på stenarna och der strödd. 

 Omgifningar gråal. 



Ung älskog nedanför G etkärnshlätten på hyperit sträckte 

 sig mot sjön Rotten nedanför »ekdalen», men utmärkte sig icke 



Öfcers. af K. Vet.-Åhad. Förli. 1888. Arg. 45. N:o 3. 4 



