ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 88, N:0 3. 195 



Högsta fältsläktet: 



telningar, strödd Alnus incana, enstaka Prunus padus; 



buskar, strödda Rubus idasus, Lonicera xylosteum, Ribes rub- 

 rum, tunnsådd Ribes grossularia; 



gräs, strödda fläckar Poa nemoralis; enstaka Melica nutans; 



örter, strödd — riklig Urtica dioica (öfre kanten), tunnsådd 

 Polystichum filix mas, enstaka Asplenium filix femina, Epi- 

 Iobium angustifolium (roset). 

 Mellersta fältskiktet: 



telningar, strödd Alnus incana, enstaka Prunus padus; 



buskar, tunnsådd Ribes rubrum och grossularia, Rubus idseus; 



gräs, enstaka Poa pratensis och Equisetum pratense (fläckar); 



örter, riklig Polypodium dryopteris (fläckvis), strödd Urtica 

 dioica, tunnsådd Stachys silvatica, enstaka Ranunculus 

 repens, Actsea spicata, Pteris aquilina, Geranium roberti- 

 anum, Hypericum quadrangulum (fläckar). 

 Lägsta fältskiktet : 



telningar, strödd Alnus incana, enstaka Prunus padus; 



ris, tunnsådd Myrtillus nigra; 



gräs, enstaka Luzula pilosa-blad; 



örter, strödda fläckar Oxalis acetosella, Majanthemum bifolium, 

 tunnsådd Fragaria vesca och Trientalis europasa (fläckvis), 

 enstaka Veronica chamaedrys, Geranium robertianum, Viola 

 silvatica, Vicia sepium och Epilobium montanum. 

 Bottenskikt: mycket glest mosstäcke. 



Grranskog'sformationen. 



Granen synes vara det träd, som, lemnadt åt sig sjelf, skulle 

 utveckla kraftiga bestånd och göra sig till herre på alla våra 

 brantare hyperitområden. På grund af menniskans ingripande 

 finner man nu endast undantagsvis några fullt utvecklade gran- 

 formationer pa sluttningarna af de högre hyperitbergen och i 

 dessa icke någon särskildt anmärkningsvärd vegetation. Exempel 

 förekomma dock pä att äfven i denna formation hyperitväxter 

 kunna vinna inträde. Jag meddelar här en anteckning från en 



