206 RINGIüS, VEGETATIONEN PÅ VERMLANDS HYPER1TOMRADEN. 



vattning, som tillför dessa ståndorter, jemte fuktighet, vittrings- 

 produkter frän högre liggande bergpartier. 



Vegetationen på dessa ståndorter tillhör, som vi sett, den 

 alpina och subalpina samt ek-floran och består af ända till 35 

 proc. kalkväxter, 



Som östra delen af Vermland har, om än mindre vidlyftiga, 

 kalkområden, kan man sluta till, hvarifrån kalkväxterna in- 

 vandrat; att fjällfloran fått sina representanter från Norge ligger 

 helt nära till hands. 



R. Hult yttrar i »Blekinges vegetation» 1 ) sid. 233, att 

 lunddäldsformationen måhända kan räknas bland Blekinges äldsta 

 formationer. Månne ej äfven i Vermland? Vegetationen på be- 

 skrifna ståndorter å bergsidorna påminner liksom deras djupa, 

 feta mylla mycket om landdäldernas. Troligen ligger tidpunkten 

 för denna vegetations invandring på hyperitbergens sidoslutt- 

 ningar ganska aflägsen. 



Om lunddäldsformationernas framtid yttrar R. Hult på 

 samma sida af det citerade arbetet, »att de hotas icke af någon 

 inkräktning, så länge deras ståndort förblir oförändrad, och att 

 de icke sjelfva förändra denna, sedan den en gäng blifvit skugg- 

 rik och fått en djup mylla». Ståndorterna på hyperitsluttnin- 

 garna gå säkerligen med tiden många förändringar tillmötes. Då 

 deras mylla under seklernas gång blifvit djup nog, kommer utan 

 tvifvel en trädvegetation att uppspira öfverallt, der menniskan 

 ej ingriper och hyperitrös icke fylla branterna. Om de ädlare 

 trädslagen då kunna gä segrande ur striden med granen, är dock 

 tvifvelaktigt. 



Följer man nämligen formationernas utveckling på dessa 

 berg, sä synes granen vinna terräng. Då bergen bitvis bråtas, 

 infinner sig på deras toppar björken, på lägre sidosluttningar 

 med bättre jordmån och mera fuktighet gräalen. Björken får 

 snart lemna rum för barrträden, af hvilka tallen på den torrare 

 marken möjligen skulle blifva herre, om den icke allt för snart 



] ) »Meddelanden af Soeietas pro Fauna et Flora Fennica», Tolfte häftet, Hel- 

 singfors 1885. 



