210 BOHLIN, KONSTANTERNA VID DEN BAGLIGA NUTATIONEN. 



hvars massfördelning betingar de hittills iakttagna anomalierna 

 vid jordens rotation, dels dessutom af ett yttre skal, skildt från 

 den förra genom en flytande massa och sjelfständigt rörligt med 

 friktion mot dessa flytande partier. Det är på olikheten hos 

 tröghetsmomenten A och B af detta skal, som enligt F. den 

 dagliga nutationen beror och det är till rörelsen af denna skorpa 

 som hans formler referera sig. Oaktadt nu friktionen icke blifvit 

 tagen i betraktande vid härledningen af dessa formler synes 

 tillämpningen af de samma icke obetydligt öka observationernas 

 öfverensstämmelse. 



De formler, som blifvit uppstälda för korrektion af en stjer- 

 nas rektascension och deklination för daglig nutation, äro, med 

 utskrifvande af de hufvudsakligaste termerna, följande: 



Ja — — Ä"tg ö(^ 1 Cos u + 2? 2 Sin u) 

 Jö = — K(^ Sin u — 2 2 Cos u) , 

 då 



J^j = — [0,0627] - 2 = ~ 



— [9, 12 e] Cos Q -[9,2 5 4] Sin Q 



+ [9,9 13] Cos 2([ + [9,9 48] Sin 2& 



- [o,i i4] Cos (c -r) 



+ [9,206] Cos (3£ — r) + [9,240] Sin (3^ — T') 



+ [9,14 3] Cos (2£ — Q) + [9,26i] Sin (2(J — Q) 



+ [9,554] Cos 20 + [9,59i] Sin 20 



I dessa formler är K den ena obestämda integrationskon- 

 stanten; den andra, som vi beteckna med L, är innesluten i u 

 på det sätt, att om stjerntiden betecknas med t och vinkeln ef 

 definieras af 



(f = t + L, 

 då är 



u = 2cp — a , 



der a är stjernans rektascension. I formlerna för 3j och ^ 2 

 betyder f" longituden för månens perigeum och öfriga bokstäfver 

 hafva sin vanliga betydelse. 



