ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 3. 211 



Då Ja innehåller faktorn tgd, inses att rektascensionsobser- 

 vationer af polstjernor i meridianen böra lämpa sig väl för be- 

 stämning af konstanterna K och L, förutsatt att instrument- 

 felen kunna afskiljas. Detta är äfven händelsen om man ob- 

 serverar samma stjerna öfver och under polen med oförändrade 

 eller med bekanta kvantiteter förändrade instrumentfel från den 

 ena observationen till den andra. Om nemligen a är polstjer- 

 nans apparenta rektascension så när som på korrektion för daglig 

 nutation, så är för meridianpassagen 



öfver polen u = 2(a + L) — a = a + 2L 



under polen u = 2(« + L + 180°) — a = a + 2L 



och om med m och h betecknas instrumentfelen l ) (kollimationen 

 behöfver för polstjernor ej tagas i betraktande) 



öfver polen a = m + h tg å 



+ Ktg d[^ Cos (a + 2i) + ? 2 Sin (a + 2£)] 

 under polen a = 12 A + m — h tg å 



+ Ktgå [^ Cos (a + 2L) + I 2 Sin (a + 2L)~] 



Häraf synes, att mediet af tvenne dylika rektascensionsbe- 

 stämningar är oberoende af h, men däremot behäftadt med daglig 

 nutation. För att erhålla en föreställning om huru en bestäm- 

 ning af konstanterna K och L på dessa grunder skulle gestalta 

 sig, hafva ur Observations de Poulkova Vol. III ett antal dylika 

 dubbeliakttagelser af d Ursge min., utförda af A. W AGNER, blifvit 

 uttagna. Afvikelserna af dessa bestämningar från deras medium 

 återfinnas i venstra membra af följande efter argumentet ([ — V 

 ordnade ekvationer, hvilkas högra membra innehålla den dagliga 

 nutationen, jemte en konstant korrektion z till rektascensionen, 

 under formen 



2 x x + 2 2 y + z, 

 där al t så 



x= — /s:tg()'Cos(a + 2L) 



y = — Ktg d Sin (a + 2L) 



') Iakttagelser och undersökningar vid Stockholms Observatorium Bd I, inleda. 



