306 BACKLUND, VÅGRÖRELSEN I ETT GASARTADT MEDIUM. 



ken en elektrisk ström ledes fram. Denna ström förorsakar, vid 

 sin början inom tråden, hos de antagna cylindriska bestånds- 

 delarne af ^" elektriska strömningar af så nära som möjligt mot- 

 satt riktning mot den yttre (n:o 57), hvilka, om strömmen i 

 den yttre tråden ej genast af brytes, ej heller genast efteråt för- 

 svinna (enligt det närmast föregående). Men då komma de 

 krafter, med hvilka den yttre, ursprungligare, strömmen verkar 

 på strömmarne omkring de cylindriska kroppsdelame, att vrida 

 dessa delar, så att strömmarne i deras bugtiga ytor erhålla mera 

 samma riktning som den ursprungligare yttre. Denna senare må 

 nu afbrytas, de förra kunna ej derigenom försvinna. 2 får i 

 så fall karakter af en magnet. 



60. Slutligen vill jag ock angifva, huru jag anser, att man, 

 med vidhållande af allt det föregående och med blott ett litet 

 tillägg dertill, kan fatta tillvaron af en sådan rörelse som ljus- 

 rörelsen. Förutom partiklarne S i kropparne 2 och L förutsätta 

 vi andra på samma vis konstituerade partiklar S', men med 

 massor, som skola vara synnerligen små i förhållande till <S:s 

 massor. Afven dessa partiklar S' skola hafva de i n:o 38 an- 

 tagna volumoscillationerna. Deras verkan på partiklarne S är, 

 på grund af litenheten af deras massor, synnerligen obetydlig i 

 förhållande till den verkan, som dessa senare, »S, utöfva på hvar- 

 andra, så att genom S':s närvaro intet mera väsendtligt för- 

 ändras i de ofvan anmärkta, af de angifna orsakerna härflytande, 

 rörelserna hos J£:s och L:s> partiklar. (Dock, det dessa 2 och L 

 omgifvande, af partiklarne 5' delvis fylda, mediet förhåller sig 

 nu som ett dielectricum). Deremot måste såväl partiklarne »S:s 

 verkan på en aS', som ock verkningarna af de senare S' på hvar- 

 andra, tagas i betraktande. Tillsammans bilda partiklarne S' 

 ett sådant punktaggregat, som molekulartheorien i sin förklaring 

 öfver ljusrörelsen fordrar. De repulsionskrafter, som enligt nämnda 

 theori nödvändigtvis finnas mellan oändligt närbelägna partiklar, 

 uppkomma också här mellan två S\ så länge som de, efter det 

 de trängt in på hvarandra och derigenom åstadkommit afplatt- 

 ningar hos hvarandra, behålla något qvar af dessa. (Enligt min 



