310 BÄCKLUND, VAGRÖRELSEN I ETT GASARTADT MEDIUM. 



ligare tid, t, utbredt sig allesammans till ändligt afstånd från 

 S v Deras lägen då, vid t, kallar jag för £2, £2', £2" och antar 

 £2 vara vågen längst från S v £2" vågen närmast densamma. För 

 vätskepartiet mellan £2 och £2' blir m\ : R, för vätskepartiet 

 mellan £2' och £2" åter m" 1 : R hastighetsfunktion (n:o 10). 

 Alltså hänför sig m\ uteslutande och beständigt till det första 

 partiet. Detta ändrar tydligen plats i rymden tillika med de begrän- 

 sande vågorna, i det att detsamma, med sin bredd oföränderligen 

 = a(<! — 1 ), flyttar sig jemte dessa vågor, £2 och £2', genom 

 hela det yttre mediet. — Antag så, att S^.s volum ej förändras, 

 men att dess centrum rör sig, och att detta centrums hastighet 

 vid tiderna 7 , t x , U ändras från h® till h\, från h\ till h'\, 

 från h'\ till h"\ resp. Vågor alstras äfven af dessa ändringar. 

 Visserligen blifva de ej fullt så beskaffade som de nyss nämnda, 

 men deras gränsytor äro sferer och nära på koncentriska med 

 S x l ). De utbreda sig liksom alla de vågor, vi hittills betrak- 

 tat, så att deras lägen vid t sammanfalla, i det närmaste, med 

 de förra £2, £2', £2". Och li\ tillhör på det viset, uteslutande 

 och beständigt, vätskepartiet mellan £2 och £2', att för det 

 partiet, och ensamt för det, blir 



1 3 cos Rh\ 



hastighetsfunktion. 



Vi kunna ock af det nu nämnda förstå, huru rörelse, alltså 

 äfven tryck, på ett ställe i mediet fortplantas vidare, visserligen 

 delvis genom den osammantryckbara vätskan, men ock delvis 

 genom en våg i mediets gas. 



III. Alldenstund mediets tryck är summan af dess två be- 

 ståndsdelars (n:o 37), så fås de krafter, som småkropparne skola 

 utöfva på hvarandra på grund af mediets närvaro, genom be- 

 räkning ensamt af den verkan, som af livar särskild af mediets 



') En sådan våg från 8 2 , som uppstår, när m 2 ändras, måste, när den kommit 

 till jS, ; delvis reflekteras derifrån. Är Ä, absolut solid, så kommer det, som 

 reflekteras, att bilda en våg, hvilken är väsendtligen lika sammansatt som 

 den, hvilken uppkommer af A,:s ändring. Jfr. n:o 13 och 17. 



