ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 5. 327 



något inflytande på resultatet, i det att den förening, som nu 

 erhölls, hade samma utseende och egenskaper som den förut be- 

 skrifna. För att aflägsna möjligen närvarande klorammonium, 

 behandlades kristallpulvret, som vid närmare undersökning vi- 

 sade sig innehålla en mängd alldeles hvita korn, med vatten, 

 hvari en del, nemligen de hvita kornen, lätt löste sig; för säker- 

 hetens skull uppvärmdes också på vattenbad, och den erhållna lös- 

 ningen gaf vid afdunstning en betydande återstod af hvitt salt, som 

 befans vara så godt som rent klorammonium. Den i vatten olös- 

 liga föreningen renades genom lösning i kokande isättika, hvarur 

 vid afsvalning långa, jemnbreda, mot ändarne i en trubbig vinkel 

 utlöpande nålar afsatte sig, hvilka under pösning smälte vid 

 259°. Denna förening var qväfvefri. 



1) 0,1731 gr. gåfvo 0,3038 C0 2 = 0,0825 C Och 0,0310 



H 2 = 0,0034 H. 



2) 0,1579 gr. gåfvo 0,1800 AgCl = 0,0445 Cl. 



Funnet. Ber. för 



1. 2. C 10 H 3 O 2 Cl 2 CO 2 H. 



C 47,89 — 48,70 



H 1,9 6 — 1,4 7 



Cl 28,18 26,20. 



För att se, om den höga klorhalten möjligen berodde på 

 någon förorening, behandlade jag syran med sodalösning, som lätt 

 upptog densamma, och filtratet fäldes med klorvätesyra, hvarvid en 

 förening erhölls, som bestod af svagt violettfärgade nålar. Efter 

 omkristallisering ur isättika liknade föreningen alldeles den vid 

 259° smältande. 



0,1053 gr. gåfvo 0,1076 AgCl = 0,0266 Cl. 



Funnet. Ber. f. C ln H 3 2 Cl 2 C0 2 H. 



Cl 25,28 26,20. 



Föreningen hade således genom behandlingen med soda för- 

 lorat något klor, men höll dock ännu i det närmaste två atomer 

 deraf. 



Slutligen må ännu några analyser anföras på produkter, er- 

 hållna vid olika beredningar, till utseendet lika med ofvanstående 



