ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 8, N:0 5. 329 



till och med kristalliserade i det närmaste oförändradt ur tem- 

 ligen stark syra (se analysen 4 sid. 326). Genom starkare 

 syror sönderdelades saltet deremot, och, då dess lösning försattes 

 med klorvätesyra, utföll en af fina, röda nålar bestående fäll- 

 ning, som smälte omkring 286°. 



1) 0,14 82 gr. af denna fällning, torkade vid 100°, gåfvo 

 0,0885 AgCl = 0,0211 Cl. 



2) 0,i5 54 gr. gåfvo vid 15° C. och 758,2 m.m. 6,6 k. c = 



0,00784 gr. 



N. 















Funnet. 





Ber. 



f. 





1. 





2. 



C M H 6 C1N0 5 . 



C n H 8 ClN0 5 . 



Cl 



14,27 





— 



13,27 



13,17 



N 



— 





5,04 



5,23 



5,19. 



Emedan substansen blifvit utfäld ur. moderlutar, var den 

 sannolikt ej fullt ren, men analyserna visa dock, dels att en 

 NH 3 -grupp blifvit afspaltad, dels att föreningen åtminstone 

 icke vid 100° höll HCl och derför sannolikt ej var något klor- 

 hydrat. Då soda ej syntes hafva förmågan att eliminera 

 den ena kloratomen i föreningen C 10 H 3 O 2 C] 2 CO 2 H, uppstod den 

 frågan, om endast ammoniak utöfvade en sådan inverkan, och 

 för att få svar derpå, uppvärmde jag föreningen med alkoholisk 

 kalilut, hvarvid en röd flockig fällning erhölls. Genom tillsats 

 af vatten löstes alltsammans, och lösningen surgjordes med klor- 

 vätesyra; dervid erhölls ingen fällning, men vid afdunstning 

 kristalliserade en substans, som efter tvättning med vatten och 

 omkristallisering ur isättika erhölls i gulröda mot ändarne till- 

 spetsade hårda blad, som smälte omkring 240° och vid förbrän- 

 ning ej lemnade någon aska. 



0,0737 gr. gåfvo 0,0380 AgCl = 0,0094 Cl. 



Funnet. Ber. f. C IO H 3 2 OHC1C0 2 H. 



Cl 12,75 14,05. 



Häraf framgår att äfven alkoholiskt kali och kanske också 

 vanligt kalihydrat förmå eliminera en kloratom och ersätta den 

 med en hydroxylgrupp. 



