ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLIN GAE, ] 888, N:0 6. 361 



göra för huru denna sam m anhörighet kunnat bevisas; i detta 

 förberedande meddelande är det endast min afsigt att i korthet 

 framlägga sjelfva resultaten af de utförda undersökningarne. 



Omstående afbildning (sid. 362), i ungefär en tredjedel af 

 den naturliga storleken, är en restaurerad del af en varietet af 

 Anomozamites minor Brgn. sp., uppbärande Williamsonia an- 

 gustifolia Nath. Hvad sjelfva stammen angår, så är den venstra 

 delen helt och hållet tillagd på grund af byggnaden af den högra, 

 ty den första grenen till venster var på det original, som tagits 

 till utgång för restaureringen, af bruten i närheten af midten. 

 Återstående del af stammen är i fullkomlig enlighet med origi- 

 nalet, dock _ har den första dikotomiens venstra gren på högra 

 sidan, hvilken äfven är afbruten, för symmetriens skull blifvit 

 förlängd i enlighet med de öfriga. 



Blommorna äro äfven så till vida restaurerade, som de ritats 

 innu omgifna af de på denna art annars snart affallande, fjäll- 

 lika bladen. På den blomma, som har sitt läge vid den första 

 dikotomien, hafva dock dessa fjäll på den främre sidan utelem- 

 nats, på det att man må kunna se den päron formade axeln innan- 

 för dessa. Denna axel är hos ifrågavarande art qvarsittande, 

 men den öfre delen blir vanligtvis så småningom förkrympt. De 

 organ, som uppburits af axeln, äro ännu ej närmare kända. 



Bladen äro på alla exemplar affallna, men då bladärren 

 nästan uteslutande finnas vid och nedom stammens förgrenings- 

 ställen, medan öfriga delar af stammen äro glatta, så hafva 

 bladen erhållit den plats, som figurens venstra del visar, och 

 hvilken är afsedd att lemna en föreställning om växtens verk- 

 liga utseende i lefvande tillstånd. Här döljas blommorna af 

 bladen. 



Huru många gånger växten varit förgrenad, kan icke af- 

 göras, men troligen är antalet ganska stort. Grenarne ofvanför 

 förgreningsställena äro endast obetydligt eller knappast märk- 

 bart smalare än förut, och jag har funnit stamdelar dubbelt så 

 tjocka som basen af ifrågavarande exemplar. Af detta synes, 



