364 NATH0RST, NYA ANMÄRKNINGAR OM WILLIAMSONIA. 



byggnad, men så mycket är dock det oaktadt tydligt, att de 

 till den grad afvika från de verkliga cycadeerna, att de ej utan 

 vidare böra med dem förenas. De torde hellre böra ställas vid 

 sidan af dem såsom en fullt sjelfständig ordning, och ej blott 

 såsom en afdelning af de förra, såsom Carruthers velat 1 ): 

 ordningens namn blefve Williamsoniece Carruthers. Denne 

 har ställt den vid sidan af den af honom likaledes nyuppställda 

 afdelningen Benettitece. I sjelfva verket synes det af senare un- 

 dersökningar ej vara osannolikt, att Williamsonias blommor äro 

 uppbyggda enligt samma plan som hos Bennettites. Hos Ben- 

 nettites sitta blommorna, eller åtminstone honblommorna, hvilka 

 ensamt äro kända, antagligen i axeln af bladen, och de fram- 

 träda icke utanför bladfötterna på de tjocka rundade stammarne. 

 Rörande deras byggnad i öfrigt hänvisas dels till Carruthers* 

 redan anförda arbete, dels till Solms' »Einleitung in der Paläo- 

 phytologie», sid. 96 och följande. Stammarne af Bennettites och 

 Williamsonia angustifolia äro från hvarandra sålunda, livad den 

 yttre formen angår, så skarpt afvikande som möjligt är, men 

 denna afvikelse har i genetiskt hänseende intet att betyda, enär 

 den påtagligen är en följd af anpassning. Måhända skola fram- 

 tida undersökningar ådagalägga, att Williamsoniece äfven ära 

 beslägtade med Cordaitece. 



Den ofvan lemnade redogörelsen för Ano?nozamites-sta,m- 

 marne vid Bjuf lemnar förklaring öfver ett förhållande, som hit- 

 tills ansetts i hög grad egendomligt, att nemligen en så stor 

 mängd af de fossila, till cycadeerna hänförda bladen äro så 

 märkvärdigt små. Det finnes visserligen äfven dvergartade for- 

 mer bland nutidens cycadeer, såsom t. ex. Zamia pygmcea ViNES 

 på Antillerna, hvars blad ej äro längre än 10 — 12 cm., medan 

 småbladen nå en längd af högst 5 cm. 2 ), men detta är undantag, 

 och i allmänhet kunna de nutida cycadeernas blad sägas vara 



a ) Carruthers, Oq fossil cycadean stems from the secondary rocks of Britain, 

 Trans. Linn. Society of London, Vol. 26. London 1870. 



2 ) Engler und Prantl/ Die natürlichen Pflanzenfamilien. Lief. 3 und 4, Pag. 

 22. Leipzig 1887. 



