ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 6. 365 



betydligt stora i förhållande till ofvannämnda växters. Bladen 

 af ifrågavarande Anomozamites äro sålunda stundom ej längre 

 än 70 — 80 mm., med en bredd af knappast 5 mm. Denna och 

 äfven andra omständigheter har redan för flere år sedan ledt mig 

 till den förmodan 1 ), »att flere af de smärre (s. k.) cycadeerna 

 varit förgrenade busklika växter», en förmodan, som sålunda 

 blifvit till fullo bekräftad. 



Det är följaktligen numera bevisadt, att åtskilliga af de till 

 cycadeerna hänförda fossila bladen i verkligheten tillhöra växter, 

 hvilka böra anses såsom från de förra skilda, om ock med dem 

 mer eller mindre beslägtade. Till dessa växter, Williamsonice, 

 hör med säkerhet Anomozamites och sannolikt äfven Otosamites 

 och Zamites. På grund af den stora likheten i bladens byggnad 

 kunde man förmoda, att äfven Pterophyllum vore hithörande, 

 men en sådan likhet kan vara bedräglig, och det är derföre 

 klokast att tillsvidare afhålla sig från något omdöme om sist- 

 nämnde slägtes ställning. 



Det måste följaktligen öfverlemnas åt kommande undersök- 

 ningar att afgöra, hvilka blad som böra hänföras till williamso- 

 nier, och hvilka som äro att hänföra till äkta cycadeer. Att 

 de senare funnos redan vid den rätiska tidens början är säkert, 

 men de tyckas då hafva tillhört flere familjer än Cycadece och 

 Zamiece. 



] ) A. G. Nathorst, Floran vid Bjuf, 2:dra häftet, sid. 78, 1879. S.« G. U. 

 Ser. C, N:o 33. 



