ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1S88, N:0 6. 389 



Vid apparatens inställning ersattes gaslampan af en natrium- 

 låga, prismat inställes för minimideviation och så, att natrium- 

 linien faller på kikarens vertikala tråd, d. v. s. på bolometerns 

 mättråd, hvilket kan noga ske med tillhjälp af okularet. Sedan 

 detta är gjordt, borttages kikarens okular och ersattes med en 

 ebonitpropp. Kollimatorns ställning afläses derefter på den gra- 

 derade cirkeln, och deviationen för annan strålning, räknad från 

 denna utgångspunkt, bestämmes med tillhjälp af spegel och skala 

 med en noggranhet af 10". Då nämnda deviation för en viss 

 strålning är känd, beräknas den motsvarande våglängden, då 

 prismats brytande vinkel samt förhållandet mellan brytningsindex 

 och våglängd äfvenledes .äro kända. Brytningsindices för skilda 

 våglängder i synliga spektrum hafva blifvit på vanligt sätt be- 

 stämda. För de ultraröda strålarna har jag begagnat mig af 

 de värden på brytningsindex, som blifvit funna af Langley vid 

 hans undersökningar häröfver 1 ). Då emellertid de direkt be- 

 stämda värdena på brytningsindex samtliga visat sig c. 0,ooo4 

 högre än motsvarande af Langley angifna, så har jag för det 

 nu använda prismat älven höjt brytningsindices för de ultraröda 

 strålarna med samma qvantitet 0,ooo4. De fel, som för öfrigt 

 härigenom möjligen kunna uppkomma, äro för den föreliggande 

 undersökningen af fullkomligt underordnad vigt. Jag har gra- 

 fiskt utfört relationen mellan våglängd och deviation för det an- 

 vända prismat, hvars brytande vinkel är 60° 2', och begagnat 

 denna i stor skala utförda konstruktion för bestämning af den 

 mot en gifven deviation svarande våglängden. Emellertid sträcker 

 sig Langley's undersökning öfver brytningsindex blott till 

 /. = 5,3, men den nu i fråga varande kurvan, representerande 

 förhållandet mellan deviation och våglängd, har redan för X = 3 

 öfvergått till en rät linie och fortlöper så mellan 1 = 3 och 

 ). = 5. Prof. Langley har för bestämmandet af större våg- 

 längder antagit som sannolikt, att denna räta linie kan utdragas. 

 Afven jag har tillåtit mig denna extrapolation, då annan utväg 

 ej stått mig öppen. Der så skett, har jag dock anmärkt osäker- 

 ') Phil. Mas:. B. 9, p. 433, 1886. 



