400 ISBERO, ELASTICIT. -GRÄNS O. HÅLLFASTHET HOS METALLTRÅDAR. 



»att den afkylning, hvilken uppkommer vid fasta kroppars volym- 

 förändring genom sträckning, är proportionel med den mekaniska 

 kraft, hvaraf sträckningen förorsakas, och att tvärtom tråden 

 vid sammandragning lika mycket uppvärmes, om vid dess sam- 

 mandragning förrättas ett lika stort mekaniskt arbete, som vid 

 dess sträckning gick förloradt». Detta gäller såvidt sträckningen 

 företages »inom den så kallade elasticitetsgränsen». »Sträcktes 

 metallen så mycket, att en permanent förlängning uppkom, så 

 uppkommer vid sträckningen en uppvärmning i st. f. en af- 

 kylning.» 



Graden af uppvärmning och afkylning bestämdes vid mina 

 förra undersökningar liksom vid de följande medelst en liten 

 termoelektrisk stapel, som fastsattes a tråden, och hvarifrån ström- 

 men leddes genom en spegelgalvanometer, hvari på vanligt sätt 

 en skala medelst tub afiästes. 



Genom iakttagande af de utslag, som galvanometernålen 

 gjorde, samt trådens förändringar för stigande belastningar, fram- 

 gick genom de förra försöken det förhållandet: att »de elastiska 

 och permanenta förlängningarna kunna genom upprepade sträck- 

 ningar åtskiljas; de förra orsaka hos tråden en afkylning, de 

 senare en uppvärmning, och att den sista belastning på ytenheten, 

 för hvilken afkylningen (såsom slutresultat betraktad) är pro- 

 portionel mot belastningen, är en naturlig gräns för elasticiteten, 

 och den belastning, för hvilken afkylningen fiälständigt upphäf- 

 ves af uppvärmningen, är en naturlig gräns för bärigheten» 1 ). 



Den förmodan jag förut framstält, att en med lättare mag- 

 neter försedd galvanometer skulle öka utslagens storlek, har 

 visserligen besannats, i det försök gjorts med en Thompsons 

 galvanometer med ytterst små nålar, och med denna erhållits 

 utslag, som äro ungefär 50 proc. större än de, som för samma 

 belastningar erhållits med den galvanometer, som jag användt; 

 men som utslagen vid den föstnämda voro nästan ögonblickliga, 

 fordrades vid deras observation ett biträde, och försökens ut- 

 förande blef derigenom så försvåradt, att den i förra försöken 

 J ) Isberg, Galvanomet. best., Öfv. af V. Akad. Förh. 1885, sid. 46 och föreg. 



