ÖFVERSIGT AF K. YETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 88, N:0 6. 415 



beräkningen, på oregelbundenheterna hos bessemertrådarna, och 

 den något varierande kolhalt, som en del af dessa trådar haft, 

 fastän de tillhörde samma serie (ex. 62, 63, 65) gör i förening 

 med oregelbundenheterna i el.-koef. det ovisst, huruvida dessa 

 trådar verkligen tagits från ämnesjern af samma blåsning. 



Härdningen åter synes visa sträfvan efter att höja el.-koef. 

 En märkvärdigt hög sådan hafva pianotrådarna, och deras för- 

 hållande under sträckningen visade, att de genomgått flera drag 

 efter glödgning eller härd. Den permanenta förlängningen tilltog 

 så jemnt och regelbundet, och galvanometerutslagen föllo med så 

 små differenser, att el. -gränsens läge blef med de använda be- 

 lastningstillskotten osäker; den ligger under alla omständigheter 

 högt, en egenskap, som de härdade Fagersta-trådarna ha gemen- 

 sam med pianotrådarna, fastän ej i så hög grad. Dessa båda 

 grupper af trådar utmärka sig ock framför de ohärdade n:r 10, 

 14, 12, 16 genom en stor total förlängning före brottet. 



Rörande trådarna under rubriken D bör nämnas, det n:r 

 26, 27 och 28 erhållits från Stockholms allm. telefonbolag och 

 att 26 är den, som der användes till ledningar. Enligt analys 

 af kem. tekn. byrån (Dr Scholander) innehåller n:r 26 97,120 % 

 koppar, 2,800 % tenn och 0,io6 % fosfor. 27 och 28 hafva till- 

 hört proftråd, som ej hos bolaget kommit till någon användning. 



Vid tab. IV får meddelas, att deltametallen från en stång 

 af 11 a 12 mm. diameter är utdragen till tråd och fullkomligt 

 lika behandlad med afseende på drag och glödgning som mot- 

 svarande messingstrådar; att deltatråden ej till utseendet kan af 

 ett ovant öga skiljas från messingstråden, men ger sin jernhalt 

 tillkänna genom den tydliga inverkan han utöfvar på en magnet- 

 nål. Så kunde t. ex. på detta sätt trådarna 37 och 38 kon- 

 trolleras, hvilka gifva anledning till misstanke om förvexling. 



I de båda sista kolumnerna af tab. IV är den belastning 

 på ytenheten upptagen, som bringar tråden ifrån indifferens- 

 punkten till brott. Dessa tal ha tillkommit för att lemna någon 

 föreställning om trådens hela förlängning innan den springer. 

 Messingstråden förhåller sig i detta hänseende olika med delta- 



