508 WIDMAN, OM AC1CTOPROPYLBENZOL OCH ACETOKUMOL. 



kokande kolvätet (60 gr.) blandades därpå med acetylklorid (45 

 gr.) och blandningen infördes långsamt i en kolf, som innehöll 

 vattenfri aluminiumklorid (60 gr.) och så mycket kolsvafla, att 

 den fasta bottensatsen däraf öfvertäcktes. Metoden är densamma, 

 som af Claus och Wollner l ) blifvit använd för beredning af 

 paraxylylmetylketon. Efter slutad inverkan tvättades reaktions- 

 produkten med vatten och extraherades med eter, hvarefter eter- 

 lösningen torkades med klorkalcium och underkastades direkt 

 fraktionerad destillation, tills konstant kokpunkt erhölls. Claus 

 och Wollner destillerade produkten med vattenångor, innan 

 den fraktionerades, för att på detta sätt åtskilja oförändradt 

 kolväte, hvilket destillerar öfver. Enligt min erfarenhet är denna 

 destillation med vattenångor åtminstone vid acetopropylbenzol 

 icke blott onödig utan till och med skadlig, då den förorsakar 

 förlust därigenom, att ketonen i ej så ringa mängd medföljer i 

 destillatet. I ofvan nämnda försök erhöll jag i utbyte utom 

 orena portioner 37,3 gr. alldeles ren keton och återvann för föl- 

 jande beredningar 15 gr. oangripen propylbenzol. 



Den nya ketonen utgör en färglös, lätt rörlig vätska med 

 en stark aromatisk, icke obehaglig lukt och visar en specifik vigt 

 af 0,9 7 85 vid 15°. Kokpunkten ligger, bestämd med AnschüTZ' 

 normaltermometer vid 765 mm. bar. tryck, vid 259°, bestämd på 

 vanligt sätt utan korrektion och med blott termometerkulan i 

 ångan samt vid 760 mm., vid 252°. Vid destillation lider sub- 

 stansen en om ock blott obetydlig sönderdelning, i det att vatten- 

 droppar afskilja sig och en brun, illaluktande, mycket högt ko- 

 kande återstod bildas. 



Analys: 



Beräknadt. Funnet. 



81,44 



C 



132 



81,48 



H 14 



14 



8,64 







16 



9,88 



162 100,oo 



') Ber. d. deutsch, ehem. Ges., XVIII; p. 1856. 



