ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAl). FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 10. 611 



ej alls sa nogräknad på sin föda, som andra parasitsteklar, utan 

 lefver nästan af hvilka insekter som helst, som bo i mörka 

 håligheter. Den är nämligen i England och Frankrike funnen 

 som parasit, ej allenast på Chalicodoma muraria och några andra 

 bin, utan äfven på Chalicodomans parasit Monodontomerus. 



De Melittobia-1 ärver, som lefde på getingens larver och 

 puppor voro fullkomliga ektoparasiter. Pä grund deraf för- 

 vånade det miL r mycket, att Melittobian äfven kunde vara flug- 

 parasit, i det jag antog, att den i så fall måste vara endoparasit. 

 Vid närmare undersökning fann jag emellertid, att Melittobia- 

 honan lägger sina ägg mellan fluglarvens förhårdnade hud och 

 sjelfva flugpuppan så, att Melittobia-larverna äfven i detta, fall 

 ingalunda äro endoparasiter, utan helt enkelt lefva utanpå flug- 

 puppan mellan den och larvhuden. Allt eftersom Melittobia- 

 larverna tillväxa, krymper flugpuppan ihop, och på sä sätt finnes 

 alltid godt utrymme för parasitlarverna. När dessa äro full- 

 vuxna, finnes sä godt som intet kvar af flugpuppan och larv- 

 hudens inre är helt och hållet uppfyldt af Melittobia-larverna. 



5. Odynerus elegans Wesm. 



Af denna art, som förut ej var representerad i riksmusei 



samlingar, fann jag ett exemplar, $, på en umbellat tillsammans 



'med O. angustatus Zett., som var ytterst allmän på umbellater. 



6. Odynerus fuscipes Herr. Schaff. 



En hane af denna sällsynta art påträffade jag tillsammans 

 med de föregående. Den öfverensstämmer ined Saussures be- 

 skrifning pä detta kön och skiljer sig från honan derigenom, att 

 clypeus, fram- och mellantibierna på utsidan samt första tars- 

 leden a alla benparen äro gula. Deremot öfverensstämmer den 

 med honan i afseende pä den af Thomson först framhållna 

 karakteren, att mesosterni upphöjda list fortsätter sig ända upp 

 till prosternum. 



