ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 10. 615 



För att nitrera denna sultbnklorid, måste jag därföre an- 

 vända en blandning af röd, rykande salpetersyra (eg. v. 1,45) 

 och konsentrerad svafvelsyra. Till den afkylda nitreringsvätskan 

 sattes kloriden i små portioner; kloriden löstes småningom under 

 värmeutveckling. Sedan lösningen blifvit mättad, utkristallise- 

 rade en ljusgul produkt i temligen länga, platta, tunna nålar. 

 Ur moderluten erhölls nya portioner genom utfällning med vatten. 

 Så väl den direkt utkristalliserade som den genom fällning ined 

 vatten erhållna togs därefter på filtrum och tvättades med vatten 

 så länge, tills filtratet ej längre smakade surt. Efter utpress- 

 ning fick den därefter lufttorka, hvarpä den pulveriserades och 

 åter uttvättades med vatten genom med filtrering förbunden de- 

 kantation. Den på detta sätt från nitreringsvätskan fullstän- 

 digt befriade produkten löstes därpå i isättika. Genom några 

 omkristalliseringar ur benzol och isättika erhölls sålunda en vid 

 145° smältande produkt, som vid analys visade sig vara en di- 

 nitronaftalinsulfonklorid (se sid. 619). Af denna framstäldes der- 

 på den fria syran jämte alla dess här nedan beskrifna derivat. 



Den fria syran erhålles genom sönderdelning af sulfonklo- 

 riden med vatten vid 100°, antingen i slutet rör eller enklare 

 genom kloridens kokning med vatten under längre tid. Den 

 bildar vid frivillig afdunstning en gul, sirapsliknande massa, 

 hvilken efter någon tid antar kristallinisk struktur, och bildar 

 en kristallkaka af fina, atlasglänsande, hvita nålar. Då det vi- 

 sade sig svårt att fullständigt befria den från moderlut, blef den 

 ej analyserad. Dinitronaftalinsulfonsyran är en stark syra, som 

 med största lätthet utdrifver kolsyra ur karbonat, under bil- 

 dande af motsvarande sulfonat. Den har starkt sur reaktion 

 och smakar kärft och sammandragande. Kristalliserad håller 

 den tydligen kristallvatten: den vittrar nemligen så småningom 

 i luften, hastigare vid torkning öfver svafvelsyra. 



Salter af dinitr-onaftalinsulfonsyra. 



De flesta af de undersökta salterna kristallisera utmärkt 

 väl, vanligen i platta, till färgen mer eller mindre gulaktiga 



