624 HELLSTRÖM, DINTTRONAFTALINSULFONSYRA OCH DESS DERIVAT. 



NO, NO, 



HOSO, 



Jag har anstalt åtskilliga försök att experimentelt bevisa 

 riktigheten af detta antagande, men de hafva ännu ej ledt till 

 något afgörande resultat. Svårigheten att få konstitutionen åt- 

 gjord genom nitrosyrans öfverförande i motsvarande amidosyra 

 och dennas öfverförande i motsvarande klorderivat är redan på- 

 pekad. Försök att direkt ersätta de båda N0 2 -grupperna och 

 S0 o Cl-gruppen med klor förmedels fosforpentakloridreaktionen 

 ledda, såsom det var att förmoda, ej till något gynsamt resultat. 

 Oaktadt användandet af den försigtigaste upphettning och ett 

 noggrannt iakttagande af försigtighetsmåttet att ofta stöta till- 

 baka den i retorthalsen afsatta fosforpentakloriden, förpuffade 

 dock plötsligt hela blandningen under utvecklande af en ymnig, 

 hvit rök och med kvarlemnande af poröst kol, utan att någon klor- 

 naftalin öfverdestillerat. Att på detta sätt någon triklornaftalin 

 ej kunde erhållas, är emellertid mindre underligt, då ju redan 

 närvaron af en N0 2 -grupp i den produkt, som skall behandlas 

 med PC1 5 , betydligt försvårar operationen och gör den största 

 försigtighet af nöden. 



Slutligen har jag under 7 timmars tid upphettat dinitosyraii 

 med saltsyra i slutet rör vid 200° C. för att på detta sätt af- 

 lägsna sulfongruppen och så möjligen få konstitutionen säkert 

 afgjord. Då röret efter afsvalning öppnades, utrusade en gas- 

 af egendomlig lukt. Ett rödbrunt pulver och en rödbrun lös- 

 ning erhöllos. Syran var således visserligen sönderdelad, men 

 den synes samtidigt hafva oxiderats, alldenstund ingen i H 3 N 

 olöslig produkt kunde erhållas ur reaktionsmassan, utan allt- 

 sammans fullständigt löste sig i ammoniak. De bildade pro- 

 dukterna äro ej närmare undersökta. 



