ÖFVERSIGT AF K. VETEXSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1888, N:0 10. 627 



bonsyra. Det förtjenar anmärkas, att den erhållna produkten 

 till utseende och löslighet någorlunda öfverensstämde med upp- 

 gifterna om trimellitsyran; den senares smältpunkt ligger dock 

 enligt Baeyer 1 ) vid 216 . En annan möjlighet vore, att nitro- 

 ß-naftoesyran vid oxidation gifvit en oxiftalsyra, hvilket enligt 

 hvad jag förut visat 2 ), verkligen inträffat vid ett försök att oxi- 

 dera perinitro-a-naftoesyra med kaliumpermanganat, men oxi- 

 ftalsyrans sammansättning afviker ännu mer (C 52,74, H 3,29) 

 än trimellitsyrans från de funna värdena, och de båda oxiftal- 

 syrornas egenskaper stämma äfven mindre med den erhållna 

 produktens. 



Huru man än uppfattar den ofvannämnda oxidationspro- 

 dukten och isynnerhet under antagandet, att den varit en benzol- 

 trikarbonsyra, följer såsom det sannolika svaret på den upp- 

 stälda frågan om nitro- och karboxylgruppens ställning, att de 

 tillhöra olika benzolkärnor. 



Vid de båda hittills kända mtro-a-naftoésyrorna är det lätt 

 att genom upphettning med salpetersyra af eg. v. 1,3 utdrifva 

 karboxylgruppen och ersätta den med en nitrogrupp, och jag 

 försökte äfven vid nitro-^-naftoesyran samma förfaringssätt i 

 hopp att derigenom erhålla en dinitronaftalin, ehuru utan resul- 

 tat. Då svag salpetersyra af eg. v. 1,2 1 användes, blef nitro- 

 naftoesyran alldeles oförändrad trots länge fortsatt kokning un- 

 der kylrör. I mån, som starkare salpetersyra användes, löste 

 sig nitrosyran mer och mer, och, då salpetersyran hade en eg v. 

 af omkring 1,4, löste sig nitrosyran temligen lätt vid kokning, 

 men, fastän kokningen sedan fortsattes i många timmar, erhölls 

 ingen dinitronaftalin, utan vid afsvalning utföll en massa kristall- 

 nålar, som fullständigt löstes i ammoniak och i den salpetersura 

 moderluten fans ej heller någon indifferent kropp. Att döma af 

 smältpunkten på den ur salpetersyrelösningen afskilda substansen 

 var nitronaftoesyran till största delen oförändrad äfven efter 

 kokning med salpetersyra af eg. v. 1,4. En ringa del deraf 



') Annalen d. Chemie Spl. 7. 40. 

 2 ) Journal f. prakt. Chemie 38. 165. 



