hals hastigt ner och upp, som elefanten sin snabel. Det obehag- 

 liga skriket utstöter han nu hvarje gång hufvudet föres uppåt. 



Annorlunda beter han sig vid sitt vanligaste läte, det två- 

 toniga, som liknar gökens, ehuru betydligt svagare och endast 

 med långa afbrott upprepadt. Under den första tonen böjer han 

 hufvudet något nedåt; under den andra lägre, som tillika är sva- 

 gare, upprättar han halsen. 



Till dessa tvänne läten kan läggas ett tredje, nemligen de 

 klara och långt utdragna valdthornstoner, som han isynnerhet 

 under flyttningstiderna låter höra. Något läte, som med skäl kan 

 fa namn af "sång", torde icke en svan ensam förmå att fram- 

 bringa*), men väl flere tillsammans, då tonen hos livar och en 

 särskildt är något olika med alla de andras. 



Då sångsvanen simmar, bär han icke sina vingar högt upp- 

 lyftade, såsom Cygnus olor, utan blott något litet höjda öfver 

 ryggen. Ocksä har jag aldrig sett honom stå på ett ben, läg- 

 gande det andra "pa ryggen", utan han står alltid på begge, 

 mesta tiden i vattnet. 



En vår insläpptes till honom ett par gäss af olika kön och 

 på olika tider, men ingendera kunde han fördraga, utan miss- 

 handlade de små djuren så erbarmligt, att han åter måste lem- 

 nas ensam, tills jag lyckades förskaffa honom en s. k. "tam svan" 

 till sällskap. Vid mitt nuvarande hem hafva de ståtliga fog- 

 larne vinter och sommar simmat fritt omkring i en stor damm, 

 i hvilken strömdraget alltid hållit något vatten öppet om vintern! 



Sedan jag haft sangsvanen 11£ år, låg han en morgon död 

 viil stranden, med hufvudet fastnadt under en större sten, som 

 fallit ned, när han under densamma bökat efter något födoämne. 



') Ku bonde i milt grannskap, som skjutit en sångsvan, berättade mig, ntt "den 

 >tt axt före sin död sjungit sa sorgligt, ntt det föreföll lionom som om han 

 aldrig förr begitt en sä grym handling, och alt han ieke skulle hafva skjutit, 

 om han trott sig fä höra någonting s;i rörande". Berättelsen bevisar, om in' 

 genting annat, åtminstone alt tron pä svanens "dödssång" ännu icke är utdöd. 



