— 31 — 



Om gamla träd. 

 Af J. E. Zetterstedt. 



[Meddeladt den 14 Januari 1863.] 



Professor £. Fries *) har anmärkt, att man i Sverige sak- 



iiar alla uppgifter om träd, märkvärdiga för sin ålder eller för 



Ined dem införlifvade traditioner, och han har ansett sig böra 



[ästa uppmärksamheten på detta ämne, så mycket heldre som 



iere sådana enskilda facta skulle kunna leda till intressanta re- 



imltater. 



Vi hafva väl inga träd, som i tjocklek eller höjd kunna 

 äfla med jättarne inom heta zonen och jordens varmare trakter; 

 iilläfventyrs inga som fullt kunna mäta sig med mellersta Eu- 

 •opas och Britanniens tusenåriga lindar, ekar och idgranar; men 

 indock finnas flera, hvilkas ålder utan tvifvel öfverstiger fem år- 

 mndraden, och som väckt uppmärksamhet och förvåning hos or- 

 ens innebyggare. 



1 närheten af våra stora sjöar träffar man stundom ekar af 

 14 till 15 fots omkrets, och någon gång ännu tjockare, hvilkas 

 lider torde kunna uppskattas till 400 år och derutöfver. Qua- 

 TREFAGES anför nemligen **), att eken i Frankrike växer så 

 långsamt, att den stundom efter ett sekels förlopp ej har mer 

 än 35 centimetres i diameter (ungefär 3 fot 8 tum i omkrets). 

 Med tilltagande ålder sker tillväxten allt långsammare, årsrin- 

 garne blifva allt tunnare, och dessutom tillväxer eken i vårt hår- 

 dare klimat och under våra kortare somrar otvifvelaktigt lång- 

 sammare än i Frankrike, så att den ofvan gjorda uppskattningen 

 snarare torde kunna anses låg än hög. I Stockholms omgifnin- 

 gar, t. ex. på Djurgården, träffar man en mängd gamla ekar, 

 som ännu vegetera med full kraft. Ännu äldre och större ekar 

 finnas i närheten af Vettern, och för få år tillbaka fanns ett 



•) Botaniska Utflvgter, Del. I, ed. II, p. 185. 



', Revue des Dens Mondes 1861, Janvier et Fevrier, p. 108. 



Ö/vers. a f K. Vet.-Akad. fori/., 1863, N;o 1. 



