— 33 — 



i marken, och fortlefva nu oberoende af moderstammen tätt ut- 

 med densamma. Det torde vara svårt att med noggranhet be- 

 räkna detta träds ålder. Aro nedanstående uppgifter om lindarne 

 vid Freyberg fullt exaeta, så torde linden vid Rå vara inemot 

 1000 år gammal, och utan tvifvel är den ett af de äldsta lefvande 

 minnesmärken på vår halfö. Många generationer, ja regentätter, 

 hafva försvunnit under dess tillvaro. När den var telning her>- 

 skade hedendomen i landet, under dess kraftigaste ålder den ka- 

 tolska läran, under dess ålderdom den lutherska. Trädet har väl 

 friska grenar ännu; men inom några få århundraden finnes det 

 förmodligen ej mera till. 



Det andra trädet är en en, som i sitt slägte är nästan lika 

 märkvärdig som Hnden. Den håller vid marken 9 fot 4 tum i 

 omkrets, och en famn ofvan marken 7 fot 3 tum. Dess höjd är 

 ej betydande, och den eger ej några större sidogrenar, utan en 

 pyramidfonnigt sammandragen krona. Den är uppenbart i afty- 

 nande och dess barr äro förkrympta; men det oaktadt torde detta 

 träd ännu fortfara lång tid, om det får stå orördt af mennisko- 

 hand. Hårdheten af dess ved gör, att det äfven bortdöende länge 

 kommer att emotstå tidens tand. Dess ålder är utan tvifvel be- 

 tydlig, och torde kunna antagas öfverstiga 500 år. Det är all- 

 mänt bekant, huru ytterst långsamt enen växer, och att den min- 

 dre ofta antager trädform. Dock träffar man i mellersta och 

 södra Xerike ej sällan enar, som äro verkliga träd med stammar 

 af 2 till 3 fots omkrets; men gröfre har jag sällan sett dem, 

 vare sig att de sedan dö bort af sig sjelfva eller förintas af men- 

 niskohand. 



Ehuru dessa två sistnämnda träd, som stå i samma hage på 

 mindre än ett stenkasts afstånd från hvarandra, torde vara bland 

 de märkligaste i vårt fädernesland, uppgå de dock ej i ålder eller 

 storlek emot de gamla träd, som man träffar i mellersta Europa 

 och på Brittiska öarne. Så finnes i Frankrike en idgrari (Taxus 

 baccata) vid Foullebec i departementet Eure, som 1822 höll (5 

 métres, 80 centimetres i omkrets (ungefär 22 tot 9 tum); och i 

 Skottland vid Fortingall finnes ett annat träd af samma art, soui 



ö/verg. af K. Vet.-Akad. Fört. Äry. W. N:o 1. 3 



